- Ursäkta. Har du sett den här kvinnan? - Nej.
Har du sett den här kvinnan? Den här mannen då?
Om jag var du skulle jag ta fotona och dra.
Okej.
Vänta! Vänta!
Vänta! Jag ska inte skada dig.
Nej, stanna! Stanna!
Todd! Nej, hon är okej. Vi måste sticka. Kom igen!
Kom igen!
Erin!
Stanna, Erin!
- Vad i helvete är det som händer här? - En till?
- Vad menar du? Vilka är ni? - De är onda. Vi måste sticka.
- Var är jag? - Följ efter oss. Kom igen!
- Där är hon. - Hur högt var fallet?
- Subban har tuppat av. - Lever hon?
Lyssna nu, raring. Vi ska ta med dig härifrån på en jobbig båtresa.
Jag vet inte om du står pall för smärtan.
Blinka till mig om du vill att jag ska stoppa lidandet.
Ge mig en blinkning, raring.
Vi tar med henne medan hon fortfarande är varm.
- Vad handlade det där om? - De tar en ny med några dars mellanrum.
- Vart för de dem? - Det vet vi inte.
Om du vill överleva måste du tala med Quentin.
- Vet Quentin varför vi är här? - Du får fråga honom själv. Kom.
- Vad har du till mig? - Jag talade med Nikolai i Kiev.
Han är väldigt nöjd och har fler affärer han vill göra med oss.
- Underbara nyheter. - Vår vän från öst kommer i morgon.
Mao? Då får vi se till att ställa i ordning ett rum.
Mao kommer inte ensam.
Okej, du får vi se till att vi har fler rum att tillgå.
- Hej, Chloe. Var är Erin? - Hon är borta.
Vadå? Nej, nej, nej! Chloe! Var är Erin?
Hejsan. Jag älskar dig.
- Vad hände? - De kom från ingenstans. Vi splittrades.
Det får ni inte göra!
Intressant. En blir tagen och en ny kommer hit.
- Vad heter du? - Billie... Billie Kope.
Jag är Quentin.
Du kan få den hyddan.
Det var Erins.
Det finns regler du måsta sätta dig i först.
Mr Quentin! Tack för gästfriheten.
Men jag har aldrig sagt att jag stannar.
Det behöver du inte. Vi håller inte gisslan här.
Vilka var det som jagade oss?
Jag har mina aningar. Vällkommen på middag.
Ms Kope, hur lyder din historia. Hur kom du hit?
- Ni först. - De har redan hört min historia.
Du kommer att hitta många likheter.
Jag vann på lotteri.
Besök paradiset.
Det sista jag minns var en bar i Guatemala.
Jag skulle träffa en galen medicinman.
Han skulle ge mig receptet på ayahuasc.
- Vad är det? - Hippieskit.
Du har inget öppet sinne, Todd. Det är det inte.
Jag fick aldrig pröva det. Jag var i en bar och drack tequila.
Sen vaknade jag här... i paradiset. Det var en vecka sen.
Jag har varit här i fem dar. Jag höll ett föredrag i Caracas.
Jag kände mig snurrig. Jag fick magknip.
Jag kollade värdena hos en läkare. De var bra.
Jag gick tillbaka till hotellet och svimmade... Sen var jag här.
Det kändes som nån slagit mig i huvudet med ett slagträ.
Jag minns inget.
Din tur, ms Kope.
Berätta din historia.
Har du sett den här mannen? Känner du igen honom?
Nej, men jag vet nån som gör det.
Kom igen.
Jag har inget. Inga pengar, inget.
Ta emot!
Precis som ni gick jag till en bar. Sen kom jag hem.
Och sen minns jag bara att jag vaknade här.
Varför håller vi inte en tyst minut för Erin?
Walsh, vi har inkommande.
- Herrejesus, vad hände? - Yrkesbekymmer.
- Har du dödat henne? - Hon gjorde det själv.
- Droppa skitsnacket. Vad hände? - Vet inte. Är det ett problem?
Jag vill att du går igenom allt inför Maos besök.
Imorgon, så var beredd.
- Vad tror du, Walsh? - Hon är fortfarande varm.
Har hon inte passerat sista förbrukningsdag, så funkar det.
Xander, du såg vad som hände.
- Det var som sergeanten sa... - Skippa skitsnacket. Vad hände?
Jag jagade henne, sköt och missade.
Hon sprang i väg och ramlade... och bröt nacken.
Okej, in med henne. Skynda på.
Du, Billie. Billie!
Jag vet att du flippat ur lite.
Jag kan skydda dig. Jag svär att jag är bra på det.
Jag klarar mig, tack.
Billie...
Vet du vad som låter skönt... som en motorcykeltur...
...eller en härlig kopp kaffe.
Om du behöver en axel att luta dig mot... är jag också bra på det.
- Tack. - Och att mysa naken.
- Hur länge har du varit här, Jean? - 10 dar.
- Hur hamnade du här? - Jag drog till San José, Costa Rica.
Jag besökte vänner i Cancún. En kväll gick jag ut själv...
Minns du var du var innan?
- Satt du i fängelse? - Ja, jag satt i mexikanskt fängelse.
Det var ett tiotal gram. De tog in mig i kontrollen.
De sökte igenom bilen. Jag hade inte gömt det så väl.
Nån måste lagt nåt i drinken. Jag började se saker...
De tog mig till fängelseläkaren. Han gjorde en massa tester.
- Jag tog en taxi hem. - Jag somnade i cellen.
Jag gick tillbaka till hotellet... och vaknade här.
Du somnade alltså i ett mexikanskt fängelse och vaknade här?
Jepp.
- Kan man få en överblick över ön? - Ja, det är den här vägen.
Både Bertha och Todd var hos läkaren innan de kom hit.
Jo, men Todd kom från Venezuela och Bertha från Mexiko.
Det kan ändå finnas ett samband, Jean var hos tandläkaren.
- Var du hos läkaren innan? - Faktiskt.
Jag gav blod i Guatemala City. Ett malariaprov.
- Hade du malaria? - Nej, jag är fullt frisk.
Okej, ni har alla varit hos en läkare och tagit nån form av blodprov.
- Du, då? - Nej.
- Hur visste du att Berto suttit inne? - Rena turen.
- Får jag fråga nåt? - Vadå?
Har du suttit inne?
Nej... du får inte fråga det.
Du måste förstå att här försvinner folk från fångvården hela tiden.
En del rymmer, andra köper sig fria.
Men när det gäller din syster är det lite annorlunda.
En som du... En ung kvinna, vacker.
En sån blir ibland... såld.
Såld? Såld till vem?
- Jag måste få veta vem som köper fångar. - Sänk rösten.
Jag måste få veta vem som köpte henne.
Snälla...
Jag ska göra vad jag kan.
Ställ inte en massa frågor om det här. Då kan du själv försvinna.
- Kolla där. - En till ö.
- Vi måste ta oss dit. - Billie... den ön ligger 8 km bort.
Det är en massa strömmar. Man kommer att driva långt ut till havs.
Vad föreslår du? Ska vi bara vänta på att dö?
Hade det varit så lätt hade vi väl redan simmat dit.
Hur kan du fördöma nåt utan att pröva det?
- Ska du simma dit? - Det har jag inte sagt. Kom igen.
Bra, det finns gott om trä.
- Ska vi bygga en båt? - Nej, en flotte.
Tillräckligt för att hålla oss flytande och sen paddlar vi dit.
Inga förhastade rörelser. Det är nån där.
Små fåglar som lämnat nästet.
- Vad vill du? - Samma som ni. Jag vill ta mig härifrån.
- Hur länge har du varit här? - 44 dagar.
Två månader? Hur har du överlevt här?
- Det är det jag är utbildad till. - Vad har du för bakgrund?
SAS. Brittiska specialstyrkan.
Vi hade övning i Honduras, underhåll och träning.
Har gjort en vända i Afghanistan- två gånger skadad, överlevnadsexpert.
- Hur kom du hit? - Ingen aning.
Det sista jag minns så satt jag i en transportvan.
Vi träffades, en enorm smäll.
Sen hörde jag miskito, eller möjligtvis spanska.
Jag svimmade och vaknade här.
- Vet du varför vi är här? - Nej.
Men tillsammans kan vi ta reda på det.
Inte en chans. Han kan vara en av dem, som vill att vi leder honom till lägret.
Tyst, hunken. Jag vet var ert läger är. Jag har varit där.
Jag kunde ha strypt varenda en av er, men det gjorde jag inte.
De enda jag vill döda är dem. Det har ni mitt ord på.
Det finns en ö några km bort, jag ska försöka ta mig dit.
Och den som vill ta sig härifrån är välkommen att följa med.
Hänger du på henne, Nick? En simtur i öppet hav?
- Vi bygger en flotte. - Jaså, det säger du?
Tror du inte jag försökt allt. Jag har byggt flotte.
Min plan var att ta mig till den ö ni pratar om.
Fanns det ingen där skulle vi försöka ta oss till nästa ö.
Vi grejade det. Men vi hade inte räknat med vissa saker.
Ön är ett undervattensberg. När man passerar revet så sjunker det 1000 m.
Djuphavsblått. Två saker måste man se upp med.
Efter revet kommer strömmar, som jetströmmar.
Man kastas runt och flotten slits i stycken.
Och sen är det hajarna.
Det finns makohajar och årfenshajar. De kallas havets vargar.
Vi var 3 km utanför kusten på flotten vi byggt.
Det var då vi gick på grund på revet.
Jag är den ende som klarade sig.
Så snacka inte med mig om att försöka ta sig härifrån.
Vargarna kommer att jaga er och de visar ingen nåd.
Gud välsigne er.
Vilka följer med?
Jag kommer.
Vi behöver drivved. Kolla längs stranden. Dunkar, plastflaskor...
Det som folk kastar bort ska vi använda oss av.
- Vad är det du sysslar med? - Jag är frisör.
Om nån vill ta en paus får man lägga sig här.
- Stitch, du kanske behöver an paus. - Käften och fortsätt framåt.
- Vi är nästan framme. - Kom igen och håll ihop det.
Todd?
Det är fullt med blod!
Hallå?
Hallå? Är det nån här? Hallå?
Är det nån där?
Hallå?
Necesito teléfono, por favor.
Låt mig kolla den här dörren.
Ursäkta.
- Kan vi låna er telefon? - Llamada la Policia.
Llamada la policia, por favor.
- Du där! Kom hit! Vi behöver din hjälp! - Vänta!
Hallå? Kan du vara snäll och hjälpa oss?
- Fan! - Gillar de inte amerikaner?
Ingen gillar amerikaner. Det är inte det. Det är nåt annat.
431.
Jag gav upp hoppet om dig för länge sen. Jag trodde du var död.
Om du och fjollorna slängde elpistolerna så skulle vi kunna mäta krafterna.
Du behöver lära dig lite hyfs. Varsågod.
När ni är klara, packa ihop dem.
Vi drar.
Nej, nej... Satan.
Varför dödade de inte oss?
Ingen aning.
Jag förstår ingenting.
Rich...? Tjejen som Sarge tog in var för dålig.
Vi behöver en ersättare. En som inte är död.
Sarge, den döda tjejen du kom hit med var skit. Du måste hitta nån annan.
- Helst i ett stycke. - Vi har redan dumpat idioter där.
- Ni får åka tillbaka dit igen... nu! - Uppfattat.
Folk på den där ön är handplockade för sitt blods skull.
Vi säljer perfektion, men det blir svårt när du bankar skiten ur dem.
Jag menar det. Inte en skråma.
Okej, vi drar vidare.
Xander, om Sarge och jag blir oense, kan du ta över för honom?
- Vad begär du av mig? - Inget än, men du vet vad jag menar.
- Vad ville han? - Han ville veta vad som hände tjejen.
Jag sa att det var mitt fel. Han bad mig inte göra om det.
Vad sa du då?
Om han tror att han gör ett bättre jobb så skulle han hänga på och visa oss.
Ni fortsätter.-Inte du.
- Så du vill ta över? - Nej.
- Bad han dig döda mig? - Nej.
Jag tror dig inte. Kom igen.
Det finns bara plats för en ledare.
- Vad är det där? - Ett öra, tror jag.
Jag ser det.
Herregud!
Åh, herregud.
- Hon är på väg in i chock. - Vi måste till lägret.
Om du tar saker i egna händer igen-
- så blir det ditt öra mot macheten och det är ingen olycka.
- Vad hände? - De skar av hennes öra.
Lägg henne här. - Hämta lite ved, Jean!
Jag måste bränna i såret. Gör upp en eld snabbt.
- Var är Todd? - Han grejade det inte.
Är d u nöjd nu, Billie? De litade på dig.
Vi måste hålla henne varm.
Ikväll simmar vi tillbaka till ön.
- Varför då? - Det måste ligga nåt bakom galenskapen.
Varför skulle de annars föra oss tillbaka för att sen jaga oss igen?
Ett sociologiskt experiment? En sjuk människojakt för rika?
Jag vet inte.
Jag har en syster.
Rina.
Vi har alltid varit olika. Hon tog efter mamma.
Hon gillade tjejiga saker, shopping. Inte jag. Jag var pappas flicka.
Han var judomästare i Sovjetunionen. Och officer i armén.
Han började träna mig väldigt tidigt.
Var inte rädd. Det är ingen fara. Var inte rädd.
- Bra, bra. - Du ströp mig.
Ja, men du ska inte vara rädd för det.
- Vad kände din mamma för det? - Ingenting alls.
Hon var redan död.
Beklagar. Vad hände med henne?
Det var ett rån. Det gick illa.
Det är därför det var viktigt för pappa att döttrarna lärde sig slåss.
Snabbare. Snabbare. Snabbare.
Det är det jag letar efter.
Sådär ja. Slappna av.
Sådär ja.
Andas. Okej.
Stanna där och lyft upp dig själv. Tänk inte, kom igen! Lyft upp dig.
Sådär. Gå ner nu. Fokusera. Du klarar det här. Kom igen. Håll där.
Håll där. Tryck på. Tryck upp dig.
En gång till. En sista gång. Du klarar det.
Sakta ner. Sådär ja. Andas.
Kan du inte bära din egen vikt, kan du inte göra avancerade tekniker.
Sådär ska det se ut. Tryck på från magen.
Titta inte ner. Tryck på!
Andas. Tryck på hela vägen. Bra jobbat.
Jabba höger.
Den här gången använder du min vikt. Tryck dig mot min axel.
Tryck ner och ta med dig min arm. Dra upp. Håll där. Bra jobbat.
Rina revolterade efter att mamma dödats.
Hon flyttade till New York och fastnade på heroin.
Pappa försköt henne. Hon anklagade honom för att inte ha ställt upp på mamma.
Jag blev så arg på henne. Jag sa att jag önskade att hon försvann.
Och det gjorde hon.
Hon greps i Juarez för sex år sen för innehav av heroin och kokain.
Man kan nog säga att hon var ett problem.
Men hon hade ett gott hjärta.
Om inte det finns ett samband här så har världens otur.
Du har ju träffat mig. Det är ju en sorts tur.
Du...
Kom igen. Vi måste komma i skydd innan det blir mörkt.
Sätt fart nu!
Kom igen.
Vad gäller det här. Är det akut läge?
Det får du avgöra. Jag har en ung tjej med bara ett öra.
- Vem var det? - Chloe.
- De skickar väl nån annan. - De har en annan matchning.
- Vi måste tala om några grejer. - Vi har lite fullt upp med Mao.
Det kan inte vänta. Jag har fått nog. Jag vill härifrån.
Jag orkar inte med charaden. Jag är trött på att torka mig med bananlöv.
Det skulle vara en månad. Jag vill ut. Jag är klar här.
- Försöker du omförhandla? - Är du inte klok?
- Jag vill bort från ön, så enkelt är det. - Du kommer bort från ön.
Och du blir rik, som jag lovat. Ge mig lite mer tid bara.
- Hur mycket tid. - Tills Mao är avklarad.
- Jag är till mer nytta hos er. - Det går inte just nu.
Antingen tar ni mig härifrån, eller så gör jag det själv. Ni vet att jag kan.
De känner inte till stället. Det har friskt vatten.
Så länge man inte störs av fladdermössen funkar det.
Är inristningarna för all dagar du varit här? Det är mer än 44.
Det är så många människor som dykt upp sen jag kom hit.
Vad många. Nån av dem kan vara hon.
Jag har fixat till några bäddar. Det är bättre än att sova på klipporna.
- Är det Mao? - Jag har bara pratat med assistenten.
Ms Mao, vad trevligt. Jag är Rich Napier.
Jag hoppas att resan var behaglig.
- Kalla mig Mao. - Självklart.
Det här måste vara Violet. Hej.
Violet är i de bästa händer, Mao. Dr Walsh är hepatobiliärspecialist.
Han har gjort många framsteg inom området. Han är den bästa kirurgen.
Trevligt att träffas.
- Har du barn? - Nånstans... en dotter.
- Vad heter hon? - Ruby. Hur så?
Ett vackert namn.
Hej, raring. Jag ska få dig att må bättre. Det lovar jag.
Ni kommer inte saknat nåt när ni är här.
Vi har en svit till er en trappa upp och era män sover i ett hus utanför.
- De bor hos mig. - Självklart.
Det här blir sista gången, okej? Det lovar jag.
Du hörde att mannen lovade. Och han liknar din iller.
Där kom ett litet leende. Du är som en solstråle.
Det blir varmare när du ler.
Gå och sprid lite solsken här, så kommer jag om en stund.
Jag älskar sig.
- Jag ser fram emot att se anläggningen. - Följ mig.
Datasäkerhet och patientsäkerhet går inte hand i hand i Latinamerika.
När nån gör ett blodprov går allt in i en databas.
Mina estniska vänner har en kod till systemet.
Om vi hittar nån med bra värden, en speciell blodgrupp.
Inga sjukdomar, perfekt hälsa, spårar vi upp dem.
- Spårar? - Det är lätt med mobiler...
...kreditkortsuttag, sociala nätverk...
När vi hittat dem paketerar vi dem och tar dem till ön.
Efter några veckor på frukt, grönsaker och rent vatten är kropparna rena.
Sen väntar på att kunder som ni ringer. Vi har ett stall av donatorer.
Vi kan skörda donatorn på några timmar efter att kunden dykt upp.
- Jag vill se Violets donator. - Det är inte vårt tillvägagångssätt.
- Det är inget önskemål. - Kunder har ändrat sig efter det.
Jag hatar ordet, men det mänskliggör dem.
Violet är i goda händer. Vi ska ta hand om henne på bästa sätt.
Jag skulle inte bada där. Det finns mycket ormar.
Blodiglar också. Frukosten är klar.
Jag väntar här borta.
- Vad är det som händer? - Det är ett problem med exemplaret.
- Vadå? - Donatorn accepteras inte.
- Hon har ingen chi. - "Chi" är inget medicinskt begrepp.
Donatorn handplockades som perfekt för din dotter.
Hon är det perfekta exemplaret för ändamålet.
Se på hennes ögon. Ser du den där tomma blicken?
Hon är helt nedbruten.
Hon har accepterat sitt öde. Hon har ingen tro.
Hennes kropp flödar av rädselhormoner, adrenalin och galla.
Det förgiftar hela systemet. Hon är svag.
Jag behöver nån som är stark.
Dr Walsh, Mao är en premiumkund. Hon ska få det hon begär.
Om flickan saknar chi, så gör hon det.
- Vi får hitta en passande ersättare. - Vi måste operera nu.
Vi riskerar livet på flickan varje timme vi väntar.
Jag vill ha en av dem.
Jag vill ha hon.
Absolut, det går att ordna.
- Ändring av planen, dr Walsh. - MJ?
Tack, mina herrar.
Vi kommer inte göra er besviken.
Ta flickan från i går. Skit i Mao. Hon ser inte skillnaden.
Flickan på ön, då?
De får döda henne. Hon togs inte hit för sina värdens skull.
Hon frågade runt om mig.
Jag tog hit henne för att ta reda på vilka hon arbetade med.
Jag trodde hon skulle prata, men Quentin har misslyckats med det.
Jag vet inte vad jag ska göra med henne.
Du ska göra det du tycker är rätt.
Så ska det låta.
Vi måste jobba snabbt nu.
- Det är för tungt. - Gör jag dig illa.
- Vad är det som pågår här? - Släpp henne. Nu.
Är det du, Nick?
- Är du med dem? - Nej, men det är du.
- Du har varit med dem hela tiden. - Lägg av. Vi ser igenom dig.
Håll er borta. Backa!
Ni har inte sett nåt.
Det kommer att bli hårt att gå emot dem.
Lycka till.
Jag sticker. Sayonara!
Det här gäller. Vi måste ta båten, vad vi än möter, okej?
- Det gör vi. - Okej, då kör vi.
Nej. Rör dig inte.
Ni kan ta båten. Åk vart ni vill. Ni är fria.
- Men först ska ni släppa av mig. - Är du inte klok?
Jag ska ingenstans innan jag tagit reda på vad som händer här.
- Kan vi inte få dig att ändra dig? - Inte när det gäller det här.
Allvarligt? Har du inte högra tankar om mig?
- Vad säger du, Stich? - Vad ska jag säga?
Vi har ju klarat oss så här långt.
- Det skulle vara taskigt annars. - Tack.
- Hur ser den operativa statusen ut? - Operationen på Song Mao på gång.
- Och uppdraget på ön? - Ingen rapport än.
Jag är på förläggningen om du behöver mig.
Hallå där, lilla damen.
Vill du ha ett jobb på en privat ö?
Det har tillstött komplikationer.
Vad?
Har hon fått Kashadiet?
- Det har resulterat i biliary atresia. - Prata så vi förstår.
Hennes gallgång fungerar inte. Jag vet inte om en ny lever hjälper.
Jag skiter i vad du gör. Gå in dit nu och rädda henne.
- Jo, men vi måste vara beredda på... - Vadå? Fixa det!
Vill du göra det istället?
Det ser inte ut som hamnen är bevakad.
Det är säkert folk runt huset.
Vad väntar vi på?
Vänta, stanna!
Jo... Jag har ett erkännande att göra.
Jag är inte i SAS.
Jag började som elitsoldat, men gallrades under utbildningen.
Jag är militär. Jag gjorde basutbildningen.
Jag är inte som de där grabbarna.
De är utbildade mördare.
- Låg du inte på fältsjukhus? - Nej.
Jag låg på sjukhus, men inte för nån krigsskada.
Jag blev matförgiftad. Jag arbetar i mässen.
Två gångar skadad i Afghanistan, då?
- Men du har väl varit i strid? - Inte förrän idag.
Jag misstänkte det när du sa hur länge du varit på ön.
En kommandosoldat på en ö i 44 dar?
- Vad gjorde du i två månader? Ingenting? - Ledsen.
Du kan stanna på båten om du vill.
Du följer väl med mig, Nick?
Vi kommer tillbaka, okej?
Nej, nej, nej, vänta.
Hade det inte varit för er hade vi suttit på ön.
Jag är skyldig er mitt liv.
Jag följer med er.
- På tre... - Okej.
Ett, två, tre...
Ge mig en minut.
Säkrat.
Herregud.
Det är Jean.
Fy fan!
De är organtjuvar. De skördar oss...
...på våra organ.
En organfarm.
Var är Sarge?
20 000 polska fans har kommit till Wembley. Stämningen är hög.
Skjut inte! Vi kan komma överens. Ta det lugnt.
Vänta lite.
Sluta!
Vänta! Vi kan lösa det här.
Vänta!
Sluta!
Mao, det är den är kvinnans fel.
Våra två första donatorer dog på grund av henne. Din dotter hade levt annars.
Du ljuger! Du stal min syster.
- Du är orsaken till det här. - Patetiskt.
Tillåt mig skjuta henne.
Precis vad England behövde just nu.
Fan, den kärvar.
Herregud, du är skjuten.
Spring! Vi måste ut härifrån.
Okej, säkrat.
Fan!
Satan.
Kat! Du är död! Du har förrått mig!
Oi!
Billie, du tar Nick och din syster.
- Är du säker? - Ja, stick!
Vad gör du här? Hur hittade du mig?
Vadå? Jag har aldrig sutat leta efter dig.
Jag har letat över hela världen i fem år.
Du skulle ha hållit dig borta. Jag är inte bra. Det sa pappa också.
Katerina, pappa är död. Det är bara du och jag nu.
Jag bryr mig inte om vad han sa. Du vet att han inte menade det.
Han älskade dig. Han var bara för stolt för att erkänna det.
- Billie, jag har gjort dåliga saker. - Jag bryr mig inte.
Det är i ditt förflutna. Du kan börja ett nytt liv nu.
Du kan göra vad du vill.
Det är därför jag är här. Jag är ledsen för hur det blev mellan oss.
Det är jag verkligen.
Jag vet. Jag vet.
Jag vill bara ha tillbaka min syster.
- Vi går vidare nu. Kom igen. - Okej.
- Kom igen, vi sticker nu. - Nej, jag kan inte ta mig nånstans.
Stanna hos Nick och var tysta.
- Jag måste hitta Stitch. - Ja, jag tar hand om honom.
Jag kommer strax tillbaka.
Jag kommer tillbaka.
Stitch? Nej, fan.
Stitch... Jag ska fixa hjälp.
Oroa dig inte. Han fick mig.
Jag förblöder.
Billie... Visst var jag en riktig soldat?
Ja, det var du. Du var storartad.
Stick.
En gång till.
Upp med dig.
En gång till.
Slampa!
- Stanna! - Nej, nej, nej, nej.
- Skjut honom, Billie. - Släpp henne.
- Samarbetar ni, va? Vad är händer? - Det är min syster.
Va? Det hade jag inte räknat med. Jag måste skaffa bättre folk.
- Lägg ner den. - Nej... Nej, gör det inte!
Skjut honom. Jag bryr mig inte längre. Gör det bara.
- Jag kan inte. - Nån i familjen är förståndig.
- Döda honom! Gör det! - Jag kan inte!
- Lägg ner den. - Okej, jag är ledsen.
- Jag är ledsen. - Duktig flicka.
Nej!
Jävla svin!
Katerina?
Nej.
Förlåt.
Ta hand om henne, pappa.
Vad ska du göra nu?
Se till så att resten kommer hem.
Efter det, då?