Väärän ja oikean tuolla puolen on niitty.
Kohdataan siellä - Rumi (1207-1273)
Äiti?
Äiti.
Kiitos.
Auta minut ylemmäs.
Minulla ei ole enää paljon aikaa.
Minun on tiedettävä, että pärjäät.
- Kyllä minä pärjään. - Hae kartta.
Onhan se käyty läpi monta kertaa, mutta ihan mielenrauhani vuoksi.
Näytä reitti.
Ja miksi se reitti?
On pysyttävä mahdollisimman lähellä vettä. Vesi suojaa minua.
- Entä tämä? - Paha.
- Miksi? - Tuuli piilottelee kaupungeissa.
- Mitä muuta? - Avoimet alueet ilman vettä.
- Entä tämä? - Siellä pitää varoa.
- Katso, kuuntele ja käytä skanneria. - Ja?
Älä vietä öitä ulkona. Ei edes veden lähellä.
- Lupaatko? - Lupaan.
Tule tänne.
Kuinka toivon, että olisimme voineet tehdä tämän yhdessä.
Niin minäkin.
Jos olisin tiennyt, mitä he minulle tekivät...
Äiti. Äiti?
- Kuka sinä olet? - Sira. Kuka sinä?
Lily.
- Mitä sinä täällä? - Olin seurueessa, kun tuuli tuli.
- Pakenimme, ja minä kadotin heidät. - Näin illalla yhden miehen.
- Pakeni tuulta. Oliko hän kanssanne? - En tiedä.
- Okei. Minun pitää mennä. - Minne sinä menet?
Paikkaan, jossa toivomukset toteutuvat.
Saanko tulla mukaan?
Tule sitten.
- Pitää olla hiljaa ennen rantaa. - Tiedän.
- Mikä tuo on? - Se huomaa tuulen.
- Ja kun se käy ihmisten kimppuun? - Niin.
- Mistä sait sen? - Äidiltä.
Oliko hän teidän kanssanne?
En tunne häntä.
- Voidaanko puhua nyt? - Joo, mutta...
- Ihan hiljaa. - Missä se paikka on?
- Täällä. Me olemme tässä. - Onpa kaukana.
- Niin. - Voiko siellä toivoa mitä tahansa?
- Jep. - Mistä tiedät?
- Äiti sanoi. - Onko hän täällä?
Ei. Hän kuoli.
Aiotko toivoa, että hän herää henkiin?
Montako toivomusta saa? Yhdenkö vain?
En tiedä.
Selvä.
Tuosta ei voi mennä läpi. Palataan ja kierretään se.
Sira, katso skanneriasi.
Kuinka hän tuon teki?
En tiedä.
- Varmaan jokin erikoisvoima. - En tiedä.
- Voisivatkohan he auttaa meitä? - Ei, Lily.
Alkaa olla myöhä. Paras kai yöpyä täällä.
Ei tänne voi jäädä.
Antakaa reppunne.
Tyhjentäkää taskut.
- Tyhjennä taskut. - Ei niissä ole mitään.
Poika, tule sinä mukaan.
- Mikä paikka tämä on? - Turvapaikka.
- Turvapaikka? - Täällä on turvallista.
Hetkinen.
Tulen katsomaan sinua myöhemmin. Kyllä tuo paranee.
Oikeasti?
Se on pieni hinta hänen suojelustaan.
Kyllä siihen tottuu.
Istu.
Mikä tämä on?
Oletko vahvaa ja hiljaista tyyppiä?
Sitä käytetään tuulen ohjailuun.
- Miten? Näytä. - Sinähän tiedät.
- Käytit sitä niityllä. - Ei ihan niinkään.
Et ole ensimmäinen, jolla on tällainen. Tämän omistaja on tehnyt sille jotain,
koska en saa sitä toimimaan ja... Siis testaamaan sitä.
- Taidat tietää loput. - Sinä siis teeskentelit.
Niin.
- Se johtui vedestä. - Fiksu poika!
Kyllä.
Tiedän, että tunnet vesien vaikutuksen tuuleen.
Näen sen kartastasi, mutta sitä et tiedä,
että jos oikean vesimäärän yhdistää oikeaan geometriseen kuvioon,
sillä on sama vaikutus.
Niin, olen samaa mieltä. En minäkään sitä ymmärrä.
Sääli, ettei sen keksijä ole enää elossa.
Tämä sinun karttasi...
Minä tunnen tämän alueen.
Siellä ei ole mitään.
Kysyn vielä kerran. Kuinka saat sen ohjaamaan tuulta?
Voisin toki hakata sinulta tiedon, mutta naiset eivät arvostaisi sitä.
Toisin kuin saatat luulla, heillä on rajansa.
No niin.
Ellet sinä näytä, ehkä pikku ystäväsi näyttää.
- Hän ei tiedä mitään. - Se nähdään pian.
Jenna!
- Valmista tyttö testiin. - Hyvä on.
No niin, kultaseni. Pikku ystävämme ei tee yhteistyötä.
Toivon tämän saavan hänet toisiin ajatuksiin.
Näin.
Nyt haluan,
että kävelet tuon lipun luo.
Menepä.
En halua.
- Pysy tässä. - En minä halua.
- Haluatko ystävällesi pahaa? - En.
Pysy sitten siinä.
- Miksi teemme tämän? - Varmistaaksemme eloonjäännin.
- Muta tämä ei ole oikein. - Tässä uudessa maailmassa -
olemme oikean ja väärän tuolla puolen.
Jos vielä niskoittelet, koet saman kohtalon kuin tyttö.
- Onko selvä? - On.
Hyvä.
Näin käy siis niille, jotka eivät tee yhteistyötä.
Ole hyvä. Tee se.
Olin oikeassa.
Tämä näytelmä olisi voitu välttää, jos olisit suostunut auttamaan.
- Vie heidät takaisin. - Entä kaiutinlaite?
Aivan, hae se.
Ei, minä haen.
En olisi kummoinenkaan suojelija, jos laittaisin sinut hakemaan.
Niin kauan kuin he uskovat hänen suojeluunsa, he eivät vapaudu.
Vesihän pysäyttää tuulen.
Se on hänen voimansa. Sama voima kuin sinulla.
Se auttaa vain kontrolloimaan sitä. Ei mitään muuta.
Hänen laitteensa on rikki.
- Entä jos olet väärässä? - En ole.
Sulje se. Sulje!
Sira, saanko puhua Lilyn kanssa kahden?
Sopii.
Olen pahoillani siitä, mitä tapahtui.
Jos olisimme tienneet totuuden, hän ei olisi saanut tehdä sitä.
Puhuin Siran kanssa. Ja ymmärrän, miksi hänen täytyy lähteä pois.
Mutta sinä voit jäädä tänne luoksemme.
- Lähden Siran mukaan. - Miksi?
- Mitä siellä on? - Paikka, jossa toiveet toteutuvat.
- Mitä aiot tehdä päästyäsi sinne? - Toivon isän takaisin.
Kerroitko sen Siralle?
- Mikset? - Hän toivoo äitinsä takaisin,
ja toiveita saa olla vain yksi.
- Mistä tiedät, että niitä on vain yksi? - En tiedäkään.
Pitkä matka mennä ottamaan selvää.
Ei se mitään. Onhan tässä jo matkaa tehty.
Toivon, että teidän molempien toiveet toteutuvat.
- Mitä hän sanoi? - Haluaa minun jäävän.
- Haluatko jäädä? - En.
Haluatko sinä, että jään?
No, se on pitkä matka, Lily. Ja tässä on jo ehtinyt sattua kaikkea.
En minä välitä. Tiedän, että suojelet minua.
- Mutta entä jos en voikaan? - Tiedän, että voit.
Hyvästi. Ja kiitos.
Miksi tuuli ei jahtaa hevosia?
En tiedä. Se ei välitä eläimistä.
Mitä nyt?
Ei mitään.
Kuinka hitossa sinä tuon teit?
Menkää taakseni. Äkkiä.
- En tee teille pahaa. - Sira?
On myöhä. Pitää mennä sisään.
Hän on oikeassa.
- Tiedätkö jonkin paikan? - Tuolla on talo.
Noiden puiden takana.
Selvä.
- Pysykää täällä, katson yläkerran. - Tuskin sinä tuota tarvitset.
Se oli tyhjä. Jäädäänkö siis tänne yöksi?
- Mikä se on? - Riimikirja.
Aamutuulella on salaisuuksia kerrottavana. Älä palaa uneen.
Pitää kysyä, mitä todella haluat. Älä palaa uneen.
Ihmiset kulkevat edestakaisin kahden maailman välillä.
Ovi on pyöreä ja aukinainen. Älä palaa uneen.
Kuka on Rumi?
- Hän oli runoilija. - Onko hän elossa?
Ei. Kuoli kauan sitten.
Jaaha. Toivottavasti tykkäätte pavuista.
Pahempaakin on.
Mikä sinun tarinasi on?
- Ei ole pakko... - Ei se sinusta johdu.
En ole puhunut paljon viimeiseen kolmeen kuukauteen.
Kuulun Britannian armeijaan. Asemapaikka Limster.
Olin lomalla. Menin juuri naimisiin.
Sitten tukikohdasta tuli hätäkutsu.
Sinne tullessani ei ketään ollut enää jäljellä.
Olen viimeiset kolme kuukautta käynyt täällä etsimässä vaimoani.
Sitten näin lapset, ja tässä ollaan.
- Löysitkö vaimosi? - En.
Otan osaa.
- Entä sinä? - Minä opetan.
Opetin. Sähkömagnetismia täkäläisessä yliopistossa.
Tarkkailimme Zernin hiukkastörmäysten rutiinidataa.
Ei mitään outoa. Tavallinen yövuoro, minulla ei ole sosiaalista elämää.
Kävin vessassa ja kun palasin, kaikki olivat kadonneet -
ja kaikki laitteet sammuneet. Ainoa johtolanka oli tulostin, joka näytti -
ison piikin ennen kaiken pysähtymistä.
- Mitä tämä on? - Se pyöreä on piikin ääni.
- Tämä on siis Zernistä? - Niin. Siellä tapahtui jotain,
ja nyt suurin osa meistä on kuollut. Samalla tänne on tullut jokin,
joka on selvästi päättänyt tehdä selvää lopuistakin.
Mikä se onkin, keinotekoiset äänet vetävät sitä puoleensa,
ja siksi kaupungit menivät ensin.
Kun sanot "se", tarkoitat siis tuulta?
Niin.
Tuulen nähdessään hän pelästyi. Hän huusi: "Herra, pelasta minut".
- Onko tuo raamatusta? - On.
- Onko tämä Jumalan tekosia? - Ehkä. En minä oikeasti tiedä.
Jos olet kristitty, eikö pitäisi olla pasifisti?
- Älä tapa ja niin pois päin. - Juu. Tällaisina aikoina se on vaikeaa.
Aika helppoa itse asiassa. Ei ole ketään jäljellä.
- Kuinka sinä selvisit hengissä sieltä? - Olin sinä yönä kylmässä suihkussa,
jotta vähän heräisin. Vesi ympärilläni piti sen loitolla.
Luulin, että vain suuret vesistöt pitävät sen poissa.
Pienet geometriset muodostelmat toimivat joskus, joskus eivät.
Kuten sade. Se tuntuu vain vähän hidastavan sitä. Se on outoa.
- Mutta lähinnä siis vesi? - En laatinut näitä sääntöjä.
Olin menossa vanhan professorini luo, kun jouduin pulaan.
- Mitä hänen luonaan on? - Laitteita, jotka toimivat vieläkin.
Kaikki sillä hetkellä päällä olleet tuhoutuivat lopullisesti.
- Onko teorioita? - Teorioita kyllä on.
Keinoja todistaa ei ole.
- Paitsi nyt. - Poika?
Näit, kuinka hän käytti skanneria, ja kuinka se vaikutti tuuleen.
- Hän pysäytti sen. - Jos voimme kopioida sen,
voimme suojautua miettiessämme ratkaisua, ja ehkä kääntää kaiken.
Pojassa on... Jopa sotilaallista ainesta.
En ole koskaan moista nähnyt.
Haetaan hänet tänne.
Sira?
Se käyttämäsi skanneri. Mistä sen sait?
- Äiti antoi. - Mistä hän sen sai?
En tiedä.
Saisinko katsoa sitä?
- Missä äitisi oli töissä? - Hallituksella.
- Mitä hän siellä teki? - En tiedä tarkemmin.
- Hän ei halunnut puhua työstään. - Missä hän nyt on?
Kuollut.
Otan osaa.
Kuinka sinä käänsit tuulen?
Yhdistän mielessäni siniset ja vihreät viivat punaisiin.
Ja silloin tuuli vain pysähtyy.
Opettiko äitisi, kuinka se tehdään?
Joo.
- Miten hän sen osasi? - En tiedä.
Selvä.
Saako kysyä, minne olette matkalla?
- Paikkaan, jossa saa toivomuksia. - Toivomuksia?
Mitä siellä tapahtuu?
Lausutaan toive.
- Ja sekö toteutuu? - Niin.
- Missä se paikka on? - Minä näytän.
- Sira. - Ei hätää. Voitte luottaa meihin.
Me olemme tässä, ja paikka on täällä.
- Sinäkö tämän piirsit? - Ei, vaan äiti.
Mistä äitisi tiesi paikan sijainnin?
- En minä tiedä. - Kiitos, Sira.
Äiti käski pysyä kaukana univormuista. Varsinkin sotilaista.
No, äitisi antoi hyvän neuvon.
Oletko tappanut ihmisiä?
Olen.
Miksi?
En tiedä.
Olette varmaan väsyneitä. Menkää lepäämään.
Mitä olet mieltä?
Pojan puheissa on jotain perää.
Se heidän määränpäänsä. Olen kuullut paikoista, joissa toiveet toteutuvat.
Toiveet?
- Uskotko siihen? - Maailma on aivan sekaisin.
Ei ole mitään järkiperäistä perustetta kiistää sitä. Tiedän vain,
että hän uskoo siihen. Ja hänellä on voima, jota tarvitsemme selviämiseen.
- Vannon suojelevani häntä. - Puhut kuin ehta sotilas.
En tarkoita niin.
Hän on vasta pieni poika.
Häntä voidaan käyttää hyväksi. Hän on arvokas, ei vain meille.
Minne sinä veisit hänet? Armeijan tukikohtaan?
- Ei niitä enää ole. - En tiedä, Jesse.
Kun miettii näitä skannereita... Niitä on varmaan enemmänkin.
Hän voisi opettaa meitä käyttämään niitä itsemme ja muiden suojeluun.
- Sinua siis kiinnostaa se paikka? - Yritän vain ymmärtää.
Entä jos äiti oli oikeassa paikasta, jossa toivomukset toteutuvat?
Joku olisi varmaan jo toivonut, että tuuli lopettaa puuhansa.
En tiedä. Voi olla vaivan arvoista lähteä ottamaan selvää.
Ellei sinulla ole parempaa tekemistä.
Tulevatkohan he mukaan?
En tiedä.
Onkohan heillä toivomuksia, joiden haluavat toteutuvan?
Varmaan on.
Entä jos he haluavat mukaan erityiskykysi tähden?
En tiedä, Lily.
- Okei. Hyvää yötä. - Hyvää yötä, Lily.
Uskotko poikaa?
En usko satuihin. Näen paikan taas yhtenä säännöttömyytenä,
- josta voi oppia jotain. - Kuinka tutkimme ilman välineitä?
Professorin talo ei ole kaukana. Sieltä voi löytyä tarvittava.
Näit paikat kartalla. Sisämaata.
Ei suuria vesistöjä, mikä merkitsee, ettemme voi suojautua lainkaan.
Mikäli muistan oikein, ei matkalla tukikohdasta tänne -
ole myöskään paljon vettä. Kuinka siis selvisit?
Minut on koulutettu olemaan hiljaa ja sulautumaan ympäristöön.
Opin aavistamaan tuulen lähestymisen.
Muuttunut ilmanpaine. Ja taustaäänet.
Mutta se yllätti minut muutaman kerran.
Käytin kivääriä hämätäkseni. Ääni houkutteli tuulta,
ja pääsin livahtamaan pakoon.
Sitä sinä siis teit siellä. Niityllä.
- Kiitos. - Ei kestä. Tuuli oli aivan kannoillasi.
- Aika ovelaa. - Voi olla.
Kunnes yritin paeta sitä Jeepillä, mikä ei sitten sujunutkaan.
- Läheltä siis piti. - Niinpä.
- Kuinka sinä pärjäsit niin pitkään? - Silkkaa onnea ennen kaikkea.
Joka oli juuri lakkaamaisillaan. Te kaksi tuotte meille turvaa.
Okei, Jesse.
Minä olen mukana.
Sovitaan niin. Lähdetään varhain professorin luokse -
ja haetaan välineet.
Se lähtee.
Hyvä.
- Kuinka he voivat? - Hyvin.
Hyvä niin.
- Lepäisit vähän. - Lepäänhän minä.
Sinä myös.
Puhuimme Jayn kanssa illalla pitkään, ja haluaisimme tulla mukaanne.
Hyvä on.
- Lily? - Jos se Siralle sopii.
- Mutta pitää tehdä pieni kiertolenkki. - Kuinka pitkä?
Voin näyttää kartalta.
- Ei, liian lähellä kaupunkia. - Mutta kaupungithan ovat tyhjiä.
Tuuli piileskelee kaupungeissa. Siellä se nukkuu.
Meillä on sinut ja skanneri, ollaan tosi varovaisia.
Ei. Skanneri ei huomaa tuulta, kun se nukkuu. Vain kun se on hereillä.
Sira, kuuntele. Ymmärrämme pelkosi kaupungin suhteen, ja olet oikeassa.
Se on vaarallista, mutta minä kuulen tuulen ja osaan hämätä sitä.
Miksi sinne pitää mennä?
Oikeilla välineillä -
voimme selvittää, kuinka teet sen. Ja luoda koneen siihen tarkoitukseen.
Voidaan tehdä kaikille sellainen.
- Niin kai. - No mennään sitten.
- Haetaan ne välineet. - Ei!
- Miksi? - Minähän sanoin. Liian vaarallista.
Mutta Jay auttaa ja sinä suojelet meitä.
- Ei se toimi kaupungissa. - Minä ainakin menen.
Selvä.
Sira?
Sira, nyt sinun pitää ajatella meitä kaikkia.
Sira?
Mitä nyt tehdään?
Jessie? Jessie?
Mitä sinä mietit? Emme voi jättää häntä.
Hänhän jättää meidät. Hänen on voitava päättää itse.
Ei, meidän täytyy olla aikuisia.
- Siinä se on. - Täälläkö hän asuu?
- Niin. - Iso paikka.
Onko se ongelma?
Mennään.
- Mikä nyt on? - En mene tuonne sisään.
- En minäkään. - Pärjäättekö täällä?
Hyvä on.
Mitä nyt tehdään?
Odotellaan täällä.
Marcus?
Hänkö se oli?
Alakerrassa.
Marcus, senkin hölmö.
Otan osaa.
Skannereita.
Ne toimivat.
Mitä tämä on?
Hiukkaskvanttifysiikkaa. Tässä on data-analyysiä Zernistä,
mutta suurinta osaa en ymmärrä.
- Onko tuo äitisi? - On.
Kaunis.
- Näyttää surulliselta. - Ei halunnut jättää minua yksin.
Et sinä yksin ole.
- Entä sinun äitisi? - Kuoli, kun olin pieni.
Isä piti minusta huolta. Mutta nyt en tiedä, missä hän on.
- Onko sinulla kuvaa? - Ei.
Toimi nyt.
Se toimii.
Sammuta se heti. Lähdetään.
Ei ilman tätä.
Juostaan.
Sira!
Ei olisi pitänyt tulla tänne.
Menen puhumaan hänelle.
Sira?
Olen pahoillani.
Anteeksi, että teimme tämän sinulle.
Ja toivon todella, että hän olisi vielä täällä.
Olet urhea poika.
On hienoa saada olla mukanasi.
Lepää vähän.
Oliko tämä kaiken arvoista?
Tuo ei ole reilua.
Anteeksi.
Voimme varmaan kopioida hänen temppunsa.
Kalibroin tämän niin, että se johtaa tuulen sivuun, eikä houkuta sitä.
Niin.
- Kun hän taas tekee sen. - Uskotko, että se toimii?
En ole varma.
En ole varma enää mistään.
Paljonko matkaa on vielä?
Menee siinä puoli päivää.
Mitä luulet hänen toivovan?
Se lienee aika selvää. En tiedä.
Entä sinä?
Että kaikki palaa ennalleen.
Selvä.
Mitä vikaa siinä on?
Katso ympärillesi.
Maailma pärjää hyvin ilman meitä.
Pitäisikö vain luovuttaa?
Palata Eedenin puutarhaan,
ja pyytää Aatamia ja Eevaa olemaan mokaamatta?
Se olisi hyvä.
Maailma tuolla. Mikä vika siinä pitää korjata?
Minä haluan jäädä henkiin.
Tietenkin.
Totta kai.
Ei hätää, Jess.
Lepää nyt. Huomenna on pitkä päivä.
Selvä.
Saitko levättyä?
Luulin jo hetken, että olet kupsahtanut.
Mennään.
Jessie, nyt häivytään täältä.
Odottakaa. Se ei käy kimppuun.
Se ohittaa käymättä päälle.
Tällaista en ole nähnyt.
Hyvä luoja.
Mahdotonta.
Kuka hän on, Jay?
Vaimoni.
Hän on vaimoni.
Voin auttaa sinut tuonne.
- Aiotko mennä? - Aion.
Viritän laitteen ensin.
Jessie, pidä kiirettä.
Sano, kun olet valmis.
Valmiina.
Mene.
Jay! Juokse!
Sira? Sira, herää.
Oletko kunnossa?
Missä Jay on?
Poissa.
Kuka hän on?
Äiti. Se on äiti.
Ei, Sira. Et saa mennä sinne.
- Näit, kuinka Jayn kävi. - Pakko mennä.
Autatko minua?
Autatko?
- Sira, skannerisi. - En tarvitse sitä.
Sira!
Aamutuulella on salaisuus kerrottavana. Älä palaa uneen.
Pitää kysyä, mitä todella tahdot. Älä palaa uneen.
Voi ei.
Hän oli minun toiveeni.
Sinun on päätettävä.
- En minä voi. - Seuraa sydäntäsi.
Aikaa ei ole paljon.
Se hajoaa!
Ihmiset kulkevat edestakaisin. Kahden maailman välisestä ovesta.
Ovi on pyöreä ja avonainen.
Älä palaa uneen.
Oletko kunnossa?
Pelastit Lilyn.
Hienosti tehty.
- Mikä tuo on? - Kirje äidiltä.
Se oli tuossa nurmella.
Avataanko se?
Uusi kartta.
Mahdotonta.
Tiedän, missä tämä on.
- Mitä sanot? - Että mennään sinne.
Se on pitkä matka.
Ei se mitään.
Johan tässä on matkattu.
Suomennos: Sami Siitojoki Ordiovision