Subtitles by sub.Trader subscene.com
Ano, pane Burnishi, je zcela vyprodáno.
Je to nejdůležitější objev století
a všichni to chtějí vidět.
Ano, tisk tam bude také.
Toto je váš velký den, pane Burnishi.
Nebudete zklamaný. Slibuji.
Klid. Jen klid, hochu.
Poplach!
Kdo nechal otevřenou klec?
-Tam! -Zpátky!
-Tady je! -Chyťte ho!
POZOR ELEKTRICKÝ PLOT!
Pomalu vpřed.
Žádné prudké pohyby.
Co dělá?
Kdo to poví panu Burnishovi?
NAVŠTIVTE EVEREST
SNĚŽNÝ KLUK
Napravo.
-Hej, chceš dát basket? -Možná později.
Dvojka, extra pálivá.
Ne, jdu ven s Peilin, ale možná se stavím.
To by byla zábava, kdybys přišel!
Yi! Odcházím do práce!
Jsi vzhůru?
Čau, všichni. Hezkej den!
Čau!
Dneska jsi za celebritu, nebo co?
Kam jdeš?
-Musím něco zařídit. -Něco?
Co jako? Jsou letní prázdniny.
Buď se zaměstnej, nebo měj prázdniny.
-Buď opatrná. -Jasně.
-Vrať se na večeři. -Pokusím se.
-Nebude ti zima? -Ne.
-Žádné chlapce. -Cože? Ne.
Potřebuješ peníze?
Mami. Babčo. Jsem v pohodě.
Ahoj.
Co myslíš, že celé dny dělá?
Promiňte. Pardon.
K noze!
-Nechcete se uklidnit? -Hej!
Zlatíčka moje! Převodem?
Promiňte. Jen hotově.
Za pár hodin jsme zpátky.
Ahoj, prcku.
Nejsi moje máma!
Jine, jdeš o víkendu k Shuovi?
Ne. Jedu do Pekingu podívat se na školu.
Půjdu na medinu.
-Super! -Medicína?
To je tak sexy.
Že jo?
Co to tak smrdí?
Vypadá, jako by spala v popelnici.
Selfíčko!
Míří doleva, doprava a jde na koš!
Ahoj, Yi.
Pojď si se mnou zahrát. No tak.
Promiň, Pengu. Nemám čas. Proč neřekneš ostatním dětem?
Jsou moc malý.
A některý jsou moc dobrý.
No tak, Yi, už si se mnou vůbec nehraješ.
Pengu, celý den mám napilno.
Třeba si zahraje tvůj bratranec.
Zítra tě vyzvednu. Světelná šou začíná v osm.
Pa.
Má rande, jako vždycky.
Počkej, hele.
Už to bude.
Tři, dva, jedna.
Kontrola.
Hej, Yi, víš, že tě cítím až odsud, viď?
Ty tak máš co říkat.
Zbyla tam ještě nějaká kolínská, nebo jsi ji vyplácal celou?
Proč? Chceš si ji půjčit?
-To ti asi nepomůže. -Fakt vtipný.
Nechcete si to napětí vybít na hřišti?
Kdepak. Přece nechceme zničit Jinovi účes.
A ty nový boty.
V těch zlatíčkách žádný basket.
Někdy jindy, jo?
To říkáš vždycky.
48 lajků. Dobrý!
Ne.
Vím, co si myslíš, tak nic neříkej.
Nikdy není doma.
Mami...
To je všechno. Víc neřeknu.
Takže to s ní vzdáme?
To bych Yi nikdy neudělala.
Obě víme, čím si prochází.
Stýská se jí po tátovi.
Jako nám všem.
Když budeme mít trpělivost a nebudeme na ni tlačit...
Yi, to jsi ty? Čekáme na tebe s večeří.
Najedla jsem se cestou. Děkuju.
Jez tady nebo tam, ale nikdy v pohybu.
To tvrdím.
Co kdybychom si dnes sedly společně jako rodina?
Rodina.
Musíš jíst.
Nechceš přece být tak malá jako tvá matka.
-To je dobrý. Dík, babi. -Yi, počkej.
Nezahrála bys nám po večeři na housle?
-Vzpomínáš, jak jsi nám... -Nemůžu.
Proč?
Protože já...
jsem housle prodala.
Promiň.
To ne.
Já na tu cestu pojedu.
Naše cesta po Číně
Jednou.
BURNISH INDUSTRIES
To ne.
Počkat. Něco vidím na dvou hodinách.
Nic tam není. Letíme dál.
Ahoj, Mami. Čau, babi.
Promiň.
LÉKÁRNA
Bác! Objevilo se to zčistajasna.
Pak to zmizelo.
Viděl jste, kam to odběhlo?
Dámo, zrovna jsem vám to řekl. Zmizelo to.
Co to vlastně bylo?
Postarám se o opravu vašeho auta.
Malá odměna za mlčení.
Je to úplatek.
Babi, to je divný.
Najednou máš hlad?
Jo. Strašně.
Nech je vychladnout. Spálíš si pusu.
Pořád říkám tvé matce, že musíš přibrzdit.
Trávit víc času doma s rodinou.
Dnes mi volala paní Luiová, že jí spravuješ počítač.
A paní Zuanová v bytě 4B říkala,
že ostříháš jejímu pudlovi drápky.
Líbí se mi, že máš ambice.
Línou vnučku nikdo nechce.
Ale ty jsi v jednom kole.
Proč to všechno musíš dělat?
Asi jsem ráda užitečná.
Yi...
Můžeme to probrat později, babi?
Nedělej si starosti.
Poslouchej svou babičku!
Ahoj, chlapče...
Nebo děvče.
Máš hlad?
Rozhodně jsi kluk.
Nevím, kde ses tady vzal, ale rozhodně sem nepatříš.
Zůstaň tady, ano?
Hledají tě.
Ne. To nic.
Neplač, prosím.
Počkej.
Táta mi hrával a vždycky mi pak bylo líp.
Lepší?
To ne.
Dobrou noc, sedmispáči.
Počkej, ty to tam znáš?
Je to tvůj domov?
Vždyť víš, domov.
To snad ne.
Tak jo.
No tak.
Stvoření z Mount Everestu.
„Považuje se za pouhou legendu a mýtus,
„nadšenci stále doufají, že tato stvoření skutečně existují.“
Na střeše mám Yetiho.
Kapitáne, osobně vás viním
za útěk té nestvůry.
Teď vyšlete všechny naše vozy,
nebo vás pošlu zpátky pracovat v obchoďáku.
Ano, pane. Rozumím.
Pozor všem jednotkám, potřebujeme všechny vozy v ulicích.
Naše cesta po Číně
Dribloval jsem a ten kluk říkal: „To ne,“
a já na to: „Ale jo.“
Chceš si zahrát?
Nemůžu. Babička si zahraje.
Hej, babčo, chceš si zahrát?
Víš, že hraju jen o peníze.
Něco tu chybí.
Co to...
Pengu! Běž pro svého bratránka Jina a zjisti, kdo nám ukradl klimatizaci.
Upaluj!
Hej! Co děláš tady venku?
Někdo tě uvidí.
Kdes to vzal?
Ne! Hned to vrať!
Slyšíš mě? Pusť to!
Pengu, nedává to smysl, proč by to brali na střechu?
-Kluci, co tu děláte? -Hej!
-Jdi od ní! -Ne! Počkej!
Volám policii.
-Haló? Ano... -Ne! Jine!
-Na střeše máme nějakou stvůru. -Zavěs, Jine!
-Nech toho! -Ano, divokou stvůru!
Přidej to.
Jo, na Hepingské ulici. Pospěšte si!
To je on. Zavolej panu Burnishovi.
Cos to udělal? Není nebezpečný.
Podívej se na něj. Je to Yeti!
Super!
Cože? Ne. Yetiové neexistují.
To ne! Jsou zpátky!
Musíš jít. Uteč! Běž.
Počkat. To ne.
Ne.
Počkej!
Yi!
-Ukradl Yi. -Spíš unesl.
Pojď, Pengu.
Yi!
Nikdy je nedohoníme.
Ahoj, Jine.
Ahoj, holky.
Kolik holek vlastně máš?
Rychle!
Dohání nás.
Cíl zaměřen.
Kámo, trefils Davea.
Jo, utekl nám.
Chci ho mít neustále na očích.
Nesmí ven z města.
Pozor!
Drž se, Pengu.
Tamhle jsou!
Myslím, že jsme jim utekli. Tam dole!
Ta loď odplouvá z města. Musíš se tam dostat.
Na pozice.
-Tady je! -Propáníčka!
Střílejte.
Co? Je tam s ním nějaká holka?
To ne. Jak jim uteče?
-Počkat. Kolik je hodin? -Osm. Proč?
Světelná šou.
No tak, Yi.
-Kde jsou? -Zmizeli.
Rozumím. Zmizeli. A je po mně.
Nech toho.
Hni sebou! Hledej dál!
Tamhle jsou. Pojď, Pengu.
Tam. Tamhleta.
Musíš na tu loď. Až zakotví, nezastavuj se.
Nezastavuj se, dokud nedorazíš na svou horu. Dokud nebudeš doma.
Dobře? Doma.
Musíš jít. Hned.
Schovej se!
Yi!
Jsi v pořádku?
To ne!
Neopovažuj se, Yi. Ne.
Yi!
Asi jedu s tebou, co?
Evereste?
Yi?
Zbláznila ses?
-Počkejte na mě! -Pengu? Ne!
To ne!
Pengu! Mám tě na starost!
Tvoje máma mě zabije!
Moje zlatíčka.
Připadá ti to vtipný?
Máš představu, kolik jsem za ně zaplatil?
Co tě to napadlo, Yi? Dostalas mě do pěknýho průšvihu.
Mám pěkný vztek.
Víš co? Ani s tebou nemůžu mluvit.
Tak jsem naštvaný!
Odhalení je za týden, kapitáne.
Jak mám dokázat, že Yetiové existují,
když žádného nemám?
Nemluvit! Mizet.
Doktorko Zaro, co budu dělat?
Bude tam vědecká komunita, tisk,
celý svět a všichni budou zírat.
Pane Burnishi,
za ta léta jste nasbíral mnoho vzácných a exotických zvířat.
Třeba tyto hady.
Jste jediný na světě,
kdo má hejno novorozených houkajících hadů.
Zalezte!
Do díry, vy divní hadi.
Pane, prosím. Tyto tvory musíme respektovat.
Byl by z nich hezký opasek.
Jsou jediní svého druhu.
Jediný houkající pásek svého druhu.
Pásek, co houká. Chci to? Nevím.
Odvezte je.
Počkat, kolik jich mělo být?
Proč?
Veřejnosti jsme slíbili Yetiho a nic jiného neprojde.
Nic!
Je mi jedno, jestli bude naživu nebo ne, ale potřebuji ho.
Ten váš pískomil mě děsí.
Tarbík.
Vévodkyně je albín tarbíka a také je jediná svého druhu.
Je cílem mého života jakožto zooložky
zajistit ochranu všech zvířat,
obzvláště těch vzácných a exotických.
Jen proto jsem souhlasila, že vám toho Yetiho najdu.
A našla.
Na pár krátkých dní jsme ho měli.
Na to odhalení ale nemůžu s prázdnýma rukama.
Už je nenechám se mi vysmívat.
Ani náhodou!
Mám novinky, pane Burnishi.
O vašem odchodu?
Včera večer viděl dělník v docích stvůru a pár dětí naskočit na loď.
Doktorko Zaro, jste nejlepší ve svém oboru.
-Pomozte mi ho dostat zpátky. -Pod jednou podmínkou.
Přivezeme ho zpátky živého.
Musíte mi slíbit, že mu neublížíte.
Fajn. Fajn.
Kapitáne, kde ta loď zakotví?
Jo, mami. Peking je skvělý.
Na kolejích je čisto.
-Peng? Peng je... -Hele na ty zuby.
Je v pohodě.
Hej.
Yi jela s námi.
Jo.
Prohlíží si univerzitu.
Limča? Jo!
Máma mi ji zakázala.
Chytej!
Evereste, pojď sem.
Jak dlouho tu budeme?
Promiň! Mají tu dost těžké jídlo.
Musím jít, mami. Zatím.
Nemůžu uvěřit, že jsi mě přinutila lhát matce.
Já to žeru!
Hele, Evereste.
Nejdřív přejdeš Žlutou horu.
Pak tě řeka Jang-c’-ťiang
vezme až k Himálaji
a pak na Mount Everest.
Tak se dostaneš domů.
Počkej.
Mount Everest? To ne. To musí být stovky kilometrů daleko.
Vlastně tisíce.
Jen doufám, že to zvládne.
Zdá se v pohodě.
To je lidí.
-Haló! -Slez, Pengu!
Jo. Měli bychom se schovat.
Počkat, proč se pořád hýbeme?
Protože už nejsme v doku.
Cože?
Ne!
Já nikdy neopustila město.
Nemůžu uvěřit, jak je to tu krásné.
Já zas nevěřím, že jsem 24 hodin nejedl.
Umírám hlady.
Lidi, musím na záchod.
Zadrž to.
To ne. On musí také.
-Dostaň mě odsud! -Nemůžu!
Z cesty!
Musím jít!
Moje hlava.
-To je dobrý. -Fajn.
No tak. No tak.
Jedna čárka. To stačí.
-Na co? -Abych koupil lístky domů.
Další loď odplouvá kolem páté,
tak doufejme, že se stihneme vrátit do přístavu.
Pengu, pojď. Odcházíme.
Ano, číšníku, už si objednám.
Dám si pár babčiných vepřových knedlíčků s vepřovým navíc.
Vstávej, Pengu. Musíme jít.
A jako přílohu vepřové.
Proč dělá ten...
-Jine! -On si brouká?
Co je?
Co se děje?
To je...
Borůvka?
Jídlo!
Lidi, jsou výborný.
To nedává smysl. To není možné.
To není vtipné, je to kašmír.
Jine...
Co zas?
Evereste, dělej něco!
Utíkejte!
Pozor!
-Utíkejte! -Rychleji!
To ne!
Zachraňte se!
Dostal jsem to! Řekněte babčiným knedlíčkům, že je mám rád.
Hej, Jine, najedl ses dosytosti?
Řekněme...
že mám borůvky na místech, kde nemají co dělat.
Pojď, Evereste.
Dívej se a uč.
Střílím.
Jsem utahaná.
Co? Proč se zastavuješ?
Protože asi za pět minut
neuvidíme na krok.
A přesně proto musíme pohnout.
Pojď, Pengu, musíme zpátky do přístavu...
-Hned ráno. -Ano!
-Je jich tolik. -Komárů?
Hvězd.
Proč sedají jen na mě?
Možná to jsou berušky.
„Beru...“ To není vtipný.
Máma mi říkala, že hvězdy jsou naši předkové, co nad námi bdí.
Moje máma to říká také.
Můj batoh? Pengu!
To ne!
Super. Žádný signál.
Jsem úplně odříznutý od společenského života.
To je trauma.
To je, Yi.
Protože na rozdíl od tebe, já mám kamarády rád.
Nejsem nějaký...
Samotář? To ses chystal říct?
Abys věděl,
já jsem samotářka dobrovolně. To je rozdíl, víš?
To je dobře, protože ráno se s Pengem vracíme do města.
-Nemůžu ho opustit. -Yi...
Viděls, co dokáže.
Je skvělej. Kouzelnej.
Teď je to kouzelnej Yeti. Uvědomuješ se, jak bláznivě zníš?
Vzpomeň si na ty borůvky.
To nebyl on. Byl to přírodní úkaz.
Jen ho nedokážu vysvětlit.
Raz, dva, tři, čtyři, vyhlašuju palcovou válku.
Teď!
Hej, ty podvádíš!
Mohli byste toho, vy dva, nechat?
Propána, začínám znít jak naši.
To je ono!
Proto si tak rozumí.
Everest je ještě dítě.
Nejspíš je stejně starý jako Peng v Yetiho letech.
Nemlať se. Nemlať se.
Ten obr nemůže být dítě.
Počkej. Dokážu ti to.
Evereste, pojď sem.
Tohle jsi ty.
A tvoji rodiče.
Oči máš po mámě.
Neboj. Dostaneme tě domů.
Co budeš dělat?
Potáhneš se s ním až na Mount Everest?
Třeba jo.
Musí se vrátit k rodině.
A co tvoje rodina? Copak tě nepotřebují také?
Nikdy nejsi doma, nemáš čas. To má být co?
Ty mi o rodině nic neříkej.
Nemáš ponětí!
Tvůj život je hračka, Jine.
Chceš vůbec být doktorem, nebo si myslíš, že...
já nevím, budeš vypadat dobře v bílé?
Fajn. Klidně si mysli, že jsem povrchní.
Ale aspoň si nic nenalhávám.
Je mi jedno, jestli si myslíš, že jsem blázen.
Jsi hrozná.
To je Yi?
Nepřestávej. Jsi fakt dobrá.
Tvoje babča říkala, že jsi přestala hrát po smrti táty.
-Pengu! -To nic, Jine. Vážně.
Ty housle byly tvého táty?
Měl jsem ho moc rád.
Díky, Pengu.
No, radši bychom sebou měli hnout, k Jang-c’-ťiang je to dálka.
-Ty jdeš taky? -Jo.
Díval jsem se a z vesnice Dahe odplouvá do města loď každou hodinu.
Dobře, až dorazíme, můžete s Pengem jet zpátky,
ale já odvedu Everesta domů.
Ta loď dorazila včera ráno,
ale vyložili jsme všechen náklad a nikoho nenašli.
Nevadilo by, kdybychom se podívali my?
-Máte něco? -Ne, kapitáne.
-Byl tady? -Ano.
A zdá se, že mu chutná limča.
Subtitles by sub.Trader subscene.com
Zastavte!
Tam dole!
Co to bylo?
Je mi líto, nejsou tu po nich známky.
Pane, ten Yeti zmizel.
V přírodě jsem nebyl už věčnost.
-Pane, když... -Podívejte na ten strom.
Je skvělý.
Podívejte na ty barvy.
Ten strom zbožňuju.
Vy tři, skácejte ho a dejte do pytle.
Hned, pane.
Dám si ho do bytu.
Aby byl se mnou.
Pane Burnishi!
Jasně! Co? Co je?
Měli bychom tým rozdělit a pokrýt víc prostoru.
Kapitáne, rozprostřeme se.
Ano, pane.
Na mapě je ta vesnice jen centimetr daleko.
To nemůže být daleko.
Bude to hned za...
Žlutou horou.
Tak počkat. Tu přelézat nebudem.
Pojď, Evereste, dáme si závod!
Kluci, počkejte na nás!
Hele, Evereste. Něco si přej.
Ne. Musíš si něco přát.
Křeč. Na chvíli zastavíme.
Fajn. Jestli to fakt potřebuješ.
Kéž bych byl basketová superstár.
V šampionátu začíná velký Peng!
To je dron? Super!
Tak super asi ne!
To ne. Jsou to ti lidi z města.
Říkal jsem ti, že to byl šílený nápad.
Kapitáne, mám záběry.
Rozumím.
Ti zloději mi ukradlo Yetiho!
-Dostaňte nás tam. -Nespusťte je z očí.
Už jedeme.
Co teď?
Kéž bychom se odsud mohli dostat.
Co se děje?
Yi, pusť se! Je to nebezpečné!
Evereste, jsi si tím jistý?
Pengu, ne! Okamžitě slez! Pengu!
-Jine! Skoč! -Skoč!
Ne, slezte! Podejte mi ruku!
Mám tě!
Sejdeme se v té vesnici u řeky!
Budeme tam!
Postarej se o Penga!
Odstrčte se!
-Vidíte to? -To je obří pampeliška?
Obří pampelišky?
Přestaňte dělat blbosti a chyťte mého Yetiho!
Ano, pane.
Sundáme je.
Jo! A máte to, drony!
Kdo to řekne panu Burnishovi?
Já ne!
-Pomoc! -Počkat, kam to letíme?
Doufám, že nejsi zraněný. Dovol, abych se představila.
-Jsem doktorka Zara. -Vím, kdo jste.
-Vážně? -Jo.
Jste padouši.
Váš pískomil mě děsí.
Kluk, co se vyzná v pískomilech. Líbí se mi.
Padouši? Tos pochopil špatně.
Ta divoká stvůra je nepředvídatelná, dokonce nebezpečná.
Chtěli jsme zachránit tvou kamarádku, když ji ten Yeti unesl.
Vlastně ji unesl.
Poslouchej, blbečku!
Ten Yeti je můj. Vlastním ho a chci ho zpátky!
Že jo? Jen kývni.
Pane Burnishi, prosím!
Podívejte.
Já chci jen najít svého bratrance a kamarádku
a odvézt je v pořádku zpátky.
Všechny vás dostanu bezpečně do města,
ale potřebuji vědět, kde jsou.
Víš to?
Ten Yeti je vrcholem mé kariéry.
Potřebuji ho zpátky.
Nevím, kde jsou,
ale vím, kde budou.
Držte se!
Evereste!
Ne, tady!
To bylo super, Evereste.
Zachránil jsi nás. A teď jsme...
Kde to jsme?
Já jen vím, že jsme daleko od Jina.
To je jeho vina. Měl skočit.
Proč nikdy prostě neskočí?
Skočil na tu loď ve městě.
Tak se přece dostal na tuhle cestu.
Jo, ale to jen proto, že se o tebe bál.
Jsi jeho rodina.
Yi, tebe taky bere jako člena rodiny.
Cože?
Ahoj, želvičko.
Evereste...
Jin říkal, že Yi byla jako jeho sestřička, když byli malí.
Vždycky dělala nějaké lumpárny,
tak na ni musel dávat pozor.
Dělá to pořád.
Měli bychom jít.
Nebojte. Dostanu nás odsud. Jdeme.
Polož je, Evereste.
Najednou jsem ho spatřil.
Opravdového Yetiho.
Zíral na mě těma studenýma očima.
Chtěl mě zabít.
Musel jsem se bránit. Máchl jsem svým cepínem...
A byl pryč.
Žádné stopy. Nic.
Spěchal jsem říct světu, co se stalo, ale bez důkazu...
Vysmáli se mi.
Smáli se mně.
To se celé ty roky snažíte získat důkaz?
Jsem tak zvyklý dívat se dolů na zem,
že je úžasné, jak malý si připadám, když se podívám nahoru.
Pane Burnishi, ráno musíme vyrazit brzy.
Díky Jinovi víme, kde se bude Yeti nacházet.
Ano.
Vévodkyně. Tak se jmenuješ?
Jsi docela roztomilá, tím svým šeredným způsobem a vykulenýma očima.
Necítím nohy.
„Nebojte, já nás odsud dostanu.“
Co jsem si myslela?
Ztratili jsme se.
Everestova hora je kdoví jak daleko
a Jin má nejspíš potíže.
Je to moje vina.
Jin říkal, že to je šílený nápad.
Asi má pravdu.
Ale...
Teď by se nám hodil.
Jo. A mapa v jeho mobilu.
To nic, Evereste. Je to jen kapřík.
To je divné.
Proč plavou proti proudu?
Snaží se vrátit domů.
Jo. Radši ho dáme zpátky.
Myslíš, že to zvládne?
Rozhodně to zkusí.
Tyhle ryby jsou symbolem vytrvalosti.
Cože?
Říkala mi to máma.
Znamená to, že když jsou věci těžké...
Nevzdají se.
Víte co, kluci? Musíme jít dál.
Pojďte. Jdeme.
Evereste, polož tu rybu.
Do vody.
Zpátky, ty ohyzdná stvůro!
Zpátky!
Super. No jasně.
Řekl sladkým hláskem:
„Jsi roztomilá, tím svým šeredným způsobem a vykulenýma očima.“
Říkám ti, že měkne!
Musíme si pospíšit.
Jestli ten kluk mluví pravdu a Yetiho zítra najdeme u té řeky,
použijte všechny prostředky na jeho sejmutí.
Myslel jsem, že ho musíme chytit živého.
Kupec nezaplatí, když nebude dýchat,
ale když bude trochu potlučený, je to všem fuk.
Stejně ho na ty jejich experimenty
rozsekají na kusy.
Co uděláme s těmi dětmi?
Jestli chceš svůj podíl, zbav se jich.
Nadobro!
A zbav se toho hlodavce, co s sebou tahám.
Víš, jak je těžký předstírat, že jsem anglická milovnice zvířat?
Mám toho dost!
Vévodkyně? Ale je to albínský tarbík, jediný svého druhu.
Je to jen krysa, ty mamlasi!
Hej! Moje klíče.
Běž, s ním na tom budeš asi líp.
Teď ne.
Tak jo.
SUV? Moc hlasité.
Transportér? Ne.
Od čeho je tenhle?
Super.
Zkontrolovat účes. Sluší ti to, Jine.
Dík, Jine.
Tak jdeme na to.
To nic, zlatíčka. Držím vás.
Ne. Nemůžu.
Fajn, vezměte si ho!
Buď jak ten kapřík.
To je ono, Pengu.
Plavej dál.
Co to bylo?
Poběžte!
Super! Už žádný plavání!
Jo, ale jak ho chytneme?
Tomuhle já říkám cestování!
Můžeme, Evereste?
Znovu.
Víš, Evereste...
Nemůžu na to přijít. Jak to děláš?
Třeba je to dar...
Jako když hraješ na housle, nebo já basket.
Everest mluví s přírodou.
Tomu říkám dar.
-Tohle je ta vesnice. -Vidíš Jina?
V tom davu? Děláš si legraci?
-Musíme ho hledat oba. -A co Everest?
Uhněte, jakové!
Mám nápad.
Vezmi tu haldu provazů.
-Vidíš něco? -Ne.
Yi, tamhle je!
Jine!
-Uteče nám. -Poběžím napřed.
Zůstaň tady a buď nenápadný.
Ten tvůj jak vypadá divně.
Neurážej mýho jaka.
Jine!
Ano?
Omlouvám se.
Ne.
Hledejte dál. Říkal, že tu budou.
Nemůžu uvěřit, že mi rozbil motorku.
-Hele! -Cíl spatřen. Pohyb.
Našli nás. Utíkej!
Běž, Evereste. Dělej!
To ne.
Hej, ty!
-Potřebuješ svézt? -Jine?
-Jsi tady! -No jasně.
Kde je Peng?
Evereste!
To ne!
Je sice malý, ale připravený na vítězství,
mocný Peng!
Plácnem si! Jo!
-Evereste! Pengu! -Pengu! Dělej!
Jine, věděl jsem, že přijdeš.
Rád tě vidím, bratránku.
Co se stalo s tvými zlatíčky?
No, Pengu...
Dospěla.
Držte se.
Kapitáne, nenechte je upláchnout.
Držte se. Tahle babča má v rukávu pár triků.
-Rychleji! -Snažím se!
Evereste, dělej něco.
Rychle, Evereste!
Zabírá to!
To ne. Lidi!
-Zahni! -Zahni!
To je neuvěřitelné.
Pengu! Je to v pohodě.
-To je super! -Je to nemožné!
Evereste, ať to povyroste!
Výš!
Zpomal.
Zpomal!
-Peng! -Kde je?
Pengu?
To ne.
Evereste, ne.
Zadrž to.
Ne!
Jine, máš něco na obličeji.
To ne.
Ale ne.
Ne.
Yi...
Jsi v pořádku?
Jo.
Ty housle pro mě byly vším.
Když jsme byli malí, táta hrál pořád.
Ale každý večer...
Když mě dával spát, hrál jednu písničku
jen pro mě.
Vždycky jsem pak měla pocit,
že bude všechno dobré.
Yi, je mi to líto.
Mrzí mě, co jsem řekl.
„Nikdy doma, pořád nemáš čas.“
Ne. Máš pravdu.
Vím, že pořád něco dělám.
Jen nevím proč.
Chybí mi a nechci, aby mi chyběl,
ale ještě jsem ani nebrečela, Jine.
A moje rodina...
Jsme si tak vzdálené a já...
nevím.
Nevím, co mám dělat.
Víš určitě, že jsou vzdálené ony?
Tys měla o mně taky pravdu.
Nerad to přiznávám,
ale že budu vypadat dobře v bílém plášti,
mě fakt napadlo.
Jsem hrozný.
Jo. Jsi nejhorší.
Vážně... jsem.
Hele, Yi,
jestli ti lidé Everesta najdou, budeme v nebezpečí.
Počkej, vědí, kam ho vedu?
Míří do Himálaje, pane.
A moc toho Yetiho poroste,
čím blíž horám budou.
Ale na jeho chycení máte ještě jednu šanci.
Na úpatí toho pohoří je most.
Jakmile ho Yeti přejde, nebude vidět, zmizí.
Už ho nenajdeme.
Takové schopnosti jsem nikdy neviděl.
Jde z toho strach.
Dokončete to,
a nikdo už se vám smát nebude.
Máte pravdu.
Kapitáne, budeme potřebovat posily.
Hodně posil.
Ano, pane.
Co ty schopnosti znamenají pro nás?
Ten Yeti právě zdvojnásobil svou cenu.
Lidi, našli jste to?
Děláme na tom.
Tady je!
To jako fakt, Dave?
Rychle! Pojďte.
Evereste?
Není ti nic?
-To jsou... -Chlupy z Yetiho?
Jo.
Vidíš? Jsou jako nové.
Ne.
Jsou lepší.
Hej! Kdy jsi je koupila?
Nekoupila.
Patřily mému tátovi.
Schovával si pohlednice míst,
kam nás chtěl jednou vzít.
Yi, tam jsme všude byli!
Cože?
Jak je to možné?
To není možné.
Všude jsme byli.
Až na jednu.
Leshanský Buddha.
Tohle místo táta nejvíc chtěl, abych viděla.
To je krása.
Tys mě sem vzal, že jo?
To není možné.
Kéž by tady s námi byl táta.
To je nádhera.
Děkuju, Evereste.
To jsi udělala ty, Yi.
Já?
Poběž, Evereste.
Yi...
Musíme do Himálaje.
Poběžte.
Tak jo, tak jo!
Drž se, Pengu.
Dělejte!
Když půjdeme dál, ráno tam budeme.
Oni se nezastaví, dokud nedostanou Everesta...
Je to lepší?
Možná.
-Ale stejně musíme jít dál. -Já vím.
Bude to stejný? Až se Everest vrátí domů?
Myslím mezi náma.
Budete se chtít kamarádit?
Jasně že jo, Pengu.
Mně se bude stýskat po hvězdách.
Jo, ale i když je neuvidíme, budeme vědět, že tam jsou.
To je super, ne?
Ano, Pengu, to je super.
To není vtipné. Lochneska? Chupacabra?
Co když existují také?
Celý můj život je lež.
Himálaj.
Skvělý!
Evereste, podívej!
Za tím mostem je domov!
Na co čekáme? Jdeme!
Evereste, počkej!
To ne.
Ven! Všichni!
Pohyb!
Zpátky!
Běžte!
Cíl spatřen.
Evereste, utíkej! Běž na svou horu.
Než bude pozdě.
Kapitáne, rychle.
Chyťte mého Yetiho! Hned!
Ne! Jdeš na opačnou stranu!
Cíl je v pohybu!
To je úžasné.
Pane Burnishi, utíká nám šance.
Nabít uspávací pušky.
Počkejte! Nestřílejte!
Zpátky!
Pane Burnishi!
Střílejte!
To ne!
On je brání.
Pane Burnishi!
Doktorko, já se pletl.
Měla jste pravdu.
Yetiho musíme chránit
a nejlepší způsob je ho nechat jít.
Musíme ho pustit.
Kapitáne, nařiďte týmu sklonit zbraně.
Hned!
Rychle! Pan Burnish potřebuje pomoc.
Kapitáne...
Střílejte!
-Pal! -Pal!
Evereste!
-Ne! -Chyťte ty děti.
Evereste!
Ne!
-Evereste! -Přestaňte!
Postarám se, aby se neprobudil.
Ne!
Znovu už neutečeš.
Chyťte ji!
Nech ho!
Yi!
-Ne! -Yi! To ne!
-O jednu míň. -Yi!
Tak jo, mizíme.
-Ano, pane. -Ano, pane.
-Rozumím. Odjíždíme. -Vraťte se!
-Ne! Yi! -Vraťte se! Yi!
Zastavte!
-To je Everest. -Tohle nejde!
-Jedeme! Mizíme odsud! -Běžte.
Pane, probuďte se.
Yi! Jsi v pořádku.
Evereste!
Myslel jsem, že Yeti musí být naživu.
Mrtvej bude muset stačit.
Ne!
Ano!
Ne!
Evereste?
Jsi to nejobdivuhodnější stvoření, jaké jsem kdy viděl.
Přesně proto se o tobě svět nesmí dozvědět.
Nechápali by to. Jako já.
Můžu vás teď odvézt zpátky do města?
Děkujeme...
Ale slíbila jsem Everestovi, že ho dovedu domů, a ještě tam není.
Vezmeš Everesta až na Everest?
To není možné.
Se vší úctou, pane,
když si Yi něco usmyslí, nic není nemožné.
Ano.
Je tu zima.
Něco vám ale dám.
-Děkujeme! -Díky!
Zatím.
Nebojte, počkám tady.
Chtěli jen naše bundy, Dave.
Lidi...
Nahoru je to kus cesty.
Evereste?
-Žůžo! -Tak jo. Sem s tím!
Jo!
Evereste, to je tvoje hora.
Co teď?
Nevím.
Jeho rodiče.
Byli by skvělí v basketu.
Konečně jsme doma, Evereste.
Doma.
Nemůžu uvěřit, že jsme na konci cesty.
Máš pravdu.
Není konec.
Děkuju, Evereste.
Nikdy na tebe nezapomenu!
NAVŠTIVTE EVEREST
-Sbohem! -Sbohem!
-Děkujeme! -Díky!
Mami!
Yi? Jsi zpátky.
Jaký byl výlet?
Yi?
Hrozně se mi stýskalo.
Je dobře, že jsi zpátky, vnučko.
Běž otevřít. To jsou nejspíš kluci.
Kdo si dá babčiny vepřové knedlíčky?
Hele, co jsem našel před tvýma dveřma.
Je to adresováno nám všem.
Pojďte sem.
Na vaši další expedici. Pan Burnish
Tak jak bylo v Pekingu, děcka?
Pengu.
Změnilo nám to život.
To je skvělé.
Pusťte se do toho.
Už vím, proč je máš tak rád.
Nikdo na světě je nemá tak rád jako já.
Možná jeden kluk.
Kdo? Komu ještě chutnají moje knedlíčky?
-Nesmějte se, myslím to vážně. -Babčo.
Subtitles by sub.Trader subscene.com