МОСКВА, 1985.
Превео: Бамбула
Да? -Разоткривена си. Иди у амбасаду сместа. -Добро.
Да.
Шта је ово? Шта се дешава?
Госпођице, пођите с нама.
Само пођите с нама. -Молим вас, не. Станите!
Здраво! Где можемо наћи Роберта?
Стани! Ухвати га!
Идемо. -Преводим. -Устани! -Преводим. О чему се ради?
Да видим ваше исправе. -Ја сам америчка држављанка.
Има ли проблема?
Пођите са мном.
Госпођице. -Зовите амбасадора Хартмана. Реците му да је шифра 13. -Извините?
Ја сам дипломата. Зовите га сместа! -Останите ту.
Хоћу да пренесеш поруку својим људима.
Можеш ли урадити то за мене?
Хвала.
Јебем ти!
АНА
5 ГОДИНА КАСНИЈЕ
МОСКВА НОВЕМБАР 1990.
Да? Не, имам само три.
Има једно место где нисам покушао. Пијаца.
Тип којег сам упознао синоћ у клубу ми је дојавио. Локални плејбој.
Бог зна шта да очекујеш, али је на путу за аеродром па...
Да. Да, наравно. Ћао.
Гледај куда идеш до ђавола!
Извињавам се. Шта те интересује?
Извини. Не говорим руски. Енглески?
Енглески, кинески, француски, јапански, шта год желиш.
Која те интересује? -Искрено, заинтересован сам за тебе.
Ја сам скаут за модну агенцију из Париза.
Тражим будуће звезде. Да ли си заинтересована
да постанеш модел у Паризу? -Већ сам заузета овде у Москви.
Тако што продајеш лутке? -Не. Похађам факултет, студирам биологију.
Нема потребе да га напушташ. Имамо девојке које студирају стално.
Ништа не знам о манекенству. -Сигурно брзо учиш.
Уосталом, можемо се побринути за све.
Обука, смештај, виза, документа. Како се зовеш? -Ана.
Ана, молим те, можеш ли скинути мараму да ти видим косу?
Да. Прелепо.
Здраво, добро дошла. Могу ли ти помоћи? -Да... -Ана!
Добро дошла у Париз. Добро дошла у свој нови дом! Како си? -Добро.
Ево. Да узмем ово. Ово је агенција. Какав је био лет?
Било је сјајно. -Стварно? Одлично. Драго ми је да чујем то.
Да те упознам. Ово је Дороти, твој букер. Најбоља у послу.
Зваћу те касније. Ћао. Како си? Сад је два у Француској.
Већ сам окачила твоју фотографију тамо. Људи луде за тобом.
Остале девојке су веома љубоморне. Изволи. -Хвала.
Имамо доста Ана. Па сам додала М.
Ана М. значи љубав на француском. Живели.
Наша нова звезда је стигла и нико да ми каже. -Џон Маки, велики шеф.
Драго ми је што си код нас. Чујем да ће Дороти водити рачуна о теби.
Не знам коме се више посрећило. -Мени. -У реду.
Хоћеш да видиш свој стан? -Наравно.
Добро дошла у свој нови дом. Молим те не губи кључеве. Коштају много, важи?
Али најпре, најважнија соба, кухиња
с нашом чувеном Инге. Ћао! -Да. Бесна Инге.
Хвала богу што Инге одржава овај стан. Ово је трпезарија
и салон с Петром и Соњом. Ћао!
Хвала, Инге. -Јеби се, Инге. -Баш су забавне.
Ове девојке неће остати овде. Путују за Токио.
Мислим да је твоја соба овамо. Упс. Погрешна Ана.
Имамо много Ана у агенцији.
Шта је? Зваћу те касније.
Ормари, ормари, ормари. А ово је Рената. -Ћао. -Ћао.
Твоја соба и купатило.
А ово је Моде. -Ћао. -Ћао.
Ана. -Ако ти нешто треба,
знаш где да ме нађеш. -Хвала.
Добро. Да ти покажем твоју собу.
Можда није оно што си очекивала, али чим почнеш да добијаш ангажмане,
моћи ћемо да те преселимо у властити стан.
Забава почиње кад си на сету. Адреса за сутра. Твоје прво снимање.
Али мислила сам да ћу прво да учим. -Да, али пракса је боља од теорије.
Спојили смо те с једним од најбољих.
Марио Конти. Бићеш у сјајним рукама. Морам да идем.
Искључи ту јебену музику. Ово није ноћни клуб.
Никад нисам видео да бела толико бљешти.
Покушаваш да ми спалиш рожњаче? Промени то. -Извините, господине.
Добро дошли у средње године.
Боже! Извините, девојке, касним.
Морала сам да идем метроом. Нисам могла наћи такси. Како си, душо?
Боже! Шта је то? -Ништа. Била сам млада и глупа.
Нађи ми неког ко није био. -Нађи нешто! Катарина Велика.
Обуци то. И престани да јој сапуњаш лице тим срањем.
Ето. То је права музика!
Тутањ. Излазите из мог кадра. Излазите. Сместа! Сад је у реду?
Урадио си то. Гледај у мене.
И смеши се. Молим те, опусти се и смеши. Хајде. Окрећи се.
Тако је досадно. Окрећи се. Стани. Добро. Избаци сисе. Истури их.
Истури своје сисе. Истури их. Добро.
Још емоција! То је сјајно.
Да. Добро.
Лудо. Тотално лудо.
Ћао, Ана. -Ћао, Рената.
Шта који курац радите у мојој соби? -Ти имаш највећи кревет.
А мој кревет је премали! -Хајде, придружи нам се. -Не, хвала.
Само вечерас.
Склони се. Да ли би престао?
Ево.
Олег, пријатељу! Драго ми је што си дошао. -Џоне.
Одакле си долетео овог пута? -Знаш, ту и тамо.
Међународни човек мистерије. Хајде!
Ангажовали смо нови чудесан таленат.
Оно је Милена, Бразилка коју смо мазнули Елиту.
Латиноамерички рудник злата.
Ко је оно, тамо? -Ана М.
Стигла је из Москве недавно. Хоћеш да те упознам?
Не. Треба да одморим. Уморан сам од путовања. -Не, не. Хајде.
Та фора са стидљивошћу не пролази код мене. Ти си партнер.
Упознај најновију радницу. -Донећу ти нешто. -Хвала.
Ана! Да ти представим Олега Филенкова. Твог сународника
и једног од наших партнера у фирми. -Ћао. -Мањинског партнера.
Оставићу вас да се испричате. Разговарајте о својој родној земљи.
Ово је луда забава. Одседате ли у Паризу?
Не. Имам кућу у Лондону, али углавном живим у Санкт Петербургу.
Презимите у Европи. -У пролеће,
не постоји лепши град. Тамо правим забаву сваке године
да прославим његов долазак. Била би ми част ако би дошла.
Али сад је септембар. -Чујем да те брзо резервишу.
Покушавам да будем први. -Да. Имам много посла овде.
Све се брзо дешава. -А ако те позовем на вечеру,
да ли би то сматрала пребрзим?
Не, не. -Шта није у реду?
Ништа. Само чини ми се пребрзо. Могу ли добити још шампањца, молим?
Наравно, али, Ана, прошло је 2 месеца.
Скоро сваког дана се виђамо. Уживам у сваком тренутку.
Али љубиш ме, напустиш ме. Опет ме љубиш. Јесам ли ја играчка?
Не, наравно да ниси. Само... Извини што ћу рећи, али...
Не желим да будем једна од девојака коју ћеш да одбациш.
Зовем те на свако окупљање. Сваку вечеру.
Свако вече те изводим држећи те за руку
како бих могао да се шепурим тобом пред целим Паризом.
Шта још морам да кажем да те убедим? -Хвала. Не знам.
Можда ми можеш рећи нешто више о себи. -Како то мислиш?
Који је твој посао? Чиме се бавиш? Бојим се да си шпијун или тако нешто.
Душо, рекао сам ти, бавим се увозом и извозом. Досадно је.
И с времена на време прекршим закон ту и тамо. -На пример?
Постоје санкције против држава широм света, зар не?
Ко надрља? Лидери. Никада.
Народ пати. Ја сам ту да им помогнем. -Како? -Треба им храна.
Лекови. Нафта. Сировине. Ја помажем да се набаве те ствари.
Храна и лекови?
Повремено и оружје.
А откад је оружје сировина?
Ако оно служи за одбрану слободе.
Има ли много земаља којима тако помажеш?
Сирија. Либија. Сомалија.
Добро, стани. Стани. Не желим да знам. -Чеченија. -Престани!
Не би требало ни са ким да причам о томе.
Доста ризикујем радећи то. Хоћеш доказ, ето га.
Мој живот за твоју љубав.
Где је купатило?
Дај ми минут.
3 ГОДИНЕ РАНИЈЕ
Душо, најбоља си.
Свидело ти се то, зар не?
Свидело ти се то?
Је ли и теби било лепо?
Сигурно је било.
Понестало нам је алкохола. -Подне је.
Не смем да пијем у подне сад?
Попушила си сву траву? -Ми смо је попушили.
Шта то радиш?
Хоћеш да служиш у морнарици?
Пусти те глупости. Тестираће те на дрогу.
Могу да се скинем. -Не брини за лову и остало. Побринућу се за све.
Имам нешто крупно у плану, тако да можемо живети на високој нози заједно.
Верујеш ми? Верујеш ми, зар не? Верујеш ми?
Не знам. -Шта то значи?
Не знаш? Не верујеш ми?
Слушај ме кад причам с тобом!
Сети се, ко те је склонио с улице?
Да није мене, проституисала би се за оброк. Зар не? Ја сам те спасао.
Пустио сам те у свој дом, у свој живот!
Дао сам ти да се удуваш сваки пут без икаквог цимања.
Ти си ме увукао у ово. -Незахвална кучкице!
Мислиш да мени с неба пада као теби мали анђелу?
Не! Али ти никад ниси срећна, увек желиш још.
Још и још. Гледај ме док ти причам.
Кучко!
Боље би ти било да се извиниш. Треба да пузиш на коленима.
Чак ни јебене судове не можеш да опереш!
Ни намирнице да купиш! Понестало нам је свега.
Кучкице!
Тражио сам те. Уђи.
Чији је то ауто? -Твој, душо!
Од данас, бићеш позната као Бенц!
Украден је? -Наравно да није, рекао сам ти да имам нешто крупно у плану.
Живот ће бити сјајан као што сам обећао.
Хајде, уђи. -Шта она ради овде?
Да, у праву си, знам...
Чудно изгледа. Идемо кући и рећи ћу ти све о томе. У реду? -Видимо се тамо.
Дај бре, биће ти потребно 20 минута да стигнеш. Уђи у кола.
Врата. -Молим вас, уђите.
Госпођице.
Ово није пут према кући.
Морам да станем до банкомата.
Ми немамо банкомате. -Имамо један сад. Први.
Ника зна где.
Треба ти картица банке. -То смо решили.
Купићемо ти нову хаљину.
И ја хоћу лепу хаљину. -Добићеш је, душо.
Петја, пусти ме напоље!
Да, да. -Тамо!
Ево нас. -Петја!
Потрајаће 5 минута. Идемо.
Излази! -Америка. -Зачепи!
Твој ПИН! Која је шифра?
Три... Пет...
Девет... Девет...
Јебем ти!
Нема 4 хиљаде! -Пробај три!
Говори тише.
Мени кажеш?
Је ли?
Јебем ти, где је новац?
Реци ми где је новац!
Пјотр! Хајдемо кући. -Радим овде.
Дај ми шифру од ове картице.
Јебем ти!
Све је у реду.
Пјотр!
Излази напоље!
Пјотр! То је полиција! -Нисам слеп!
Пјотр!
Шта то радиш? Улази унутра!
Не пуцај!
Шта то који курац радиш? -Дај, бре!
Пјотр.
Хајдемо кући.
Да, хајдемо кући. Да.
Кући.
Пакуј се.
Идемо за пет минута.
Ана Полиатова?
Колико схватам говориш енглески.
Имаћеш питања и ја ћу одговорити на њих.
Али прво, мораш да саслушаш.
Сви имамо прекретнице у својим животима.
Већину времена, нисмо их свесни док нам не дишу за вратом.
Али овде сам да ти кажем да је ово један од тих тренутака.
Свака раскрсница нуди неколико могућности.
Мораш изабрати прави пут.
И понекад, те одлуке морају бити донесене брзо.
Ана. Хајде, морамо да идемо.
Откуд знаш да говорим енглески?
Пре неколико дана, попунила си захтев да се пријавиш у морнарицу.
Зашто? -Пријавићу се у било шта
што ће ме макнути из овог усраног битисања. -Твој отац је био поручник.
Али ниси то написала у пријави.
И била си кадеткиња у војној академији Омск. Али напустила си је са 17 година.
Након што су моји родитељи умрли.
Овде пише да волиш шах.
Умем да играм.
Твој профил нам је занимљив.
Имаш таленте и вештине које можеш унапредити уз нашу помоћ.
На пример? -Интелигенција. Смиреност под притиском.
И одређена количина беса може бити корисна.
Мада си углавном, ненарезан кључ,
што значи да имаш потенцијала да отвараш многа врата.
Нудиш ми посао? -Нудим ти нови почетак.
Једногодишња војна обука. Четири године рад на терену.
А кад то истекне?
Пре 5 минута, ниси имала будућност. Сад хоћеш да знаш каква је.
За 5 година, можеш да одеш.
Видела сам ти лице.
То значи да или идем с тобом или уопште не идем.
Видиш? Рекао сам ти да си интелигентна.
Не. Не свиђају ми се твоји предлози.
Мислим да си донела погрешна одлуку.
Говориш о прекретницама и одлукама. То су само лепе речи.
Ако то значи да ће ме то одвести у још један усран град,
у још једној усраној кутији...
Имаш право да доносиш одлуке у свом животу.
Иди овде, иди тамо. Реци да, реци не.
Али не можеш одбити сам живот. Твој живот је био дар.
Ко ти га је дао?
Моји родитељи.
И овако им одајеш част? Ово би твој отац желео за тебе?
Њихови животи су готови. Али твој није.
Имај мало вере. -Последњи пут кад сам веровала мушкарцима,
погледај где ме је довело. -Никад не веруј мушкарцима, Ана.
Веруј у себе.
Добро.
3 ГОДИНЕ КАСНИЈЕ
Како је тамо унутра? -Нервозно. -Је ли уопште шеткала?
Углавном је седела. Око сат времена. -Тражила је воду? -Не.
А њене ципеле? Играла се с њима? Обувала их и изувала?
Нисам приметио.
Извини што си морала да чекаш. Хоћеш чај или кафу?
Не, хвала. -Покушавам и ја да смањим унос кофеина.
Ево га три. Извини што се нисам представио.
Ја сам агент Ленард Милер. Ја сам у Паризу на задатку.
Само помажем својим француским колегама. Јер сам добра особа.
Теби је живот бајка.
Од продавачице поврћа у Москви до првокласног модела за 6 месеци?
Продавала сам матрјошка лутке, не поврће. То је мала руска лутка.
Добро. То је попут оне приче "Девојчица са шибицама." Знаш ли ту причу?
Девојчица је продавала шибице, било је хладно и умрла је.
Веома је депресивна. Али ти се извукла.
Каква је била природа твог односа с Олегом Филенковим?
Он је партнер у агенцији и налетим на њега с времена на време.
Је ли ту било веће блискости? Интимности? Секса?
Флертовао је са мном, али свако то ради.
Мора да је досадно да одбијаш мушкарце непрестано.
Навикнеш се. -Кад си га последњи пут видела?
Мислим, прошле недеље.
Олег је умро у уторак, 27. у председничком апартману у "Ле Морису".
Које ли случајности да си у уторак, 27,
ушла у "Ле Морис" у тачно 1.37 поподне.
А онда и г. Филенков у 1.58 поподне. Негде између два и пет поподне,
Олег и његови телохранитељи су били на погрешном крају лошег дана.
Напустила си хотел у 2.23. Видиш? Можеш ли ми то објаснити?
Седела сам у бару у фоајеу и чекала га, али,
није дошао. Рекао је да хоће да попијемо пиће и...
Да, знала сам шта је то значило. -Туцање?
Претпостављам да је то значило туцање.
Узнемирила си се. Извини.
Хвала. Да ли си приметила нешто сумњиво?
На пример? Огромног типа који шета по фоајеу с мачетом?
Не, пре ће бити берета 92 с пригушивачем.
Зар не можете погледати надзорне камере из хотела?
Приметила си их? -Свуда су. -Касете су обрисане.
Имамо посла с професионалцима.
Нова сам у граду. Радим. Зарађујем за живот. Не желим да останем без тога
због овога. Имам девојку. Веома је љубоморна.
И, да, можда бих спавала с њим, али нисам.
Уосталом, то не би био злочин, је ли? -Никад нисам гледао модну ревију.
Мора да је невероватно. -Могу вам набавити бесплатне карте, ако желите.
Стварно? Хвала. Бићу у Паризу кратко.
Треба да останемо у контакту.
Видећемо се.
6 МЕСЕЦИ РАНИЈЕ
Не знам шта могу да радим с њом. Нема високо образовање.
Наркоманка је.
Чиста је годину дана. И оцене су јој одличне.
Из било ког предмета. Погледај овде.
Стрељаштво. Глума. Победила је све у шаху.
Као да је битно што игра шах!
Реци ми да уме поправити грејалицу, онда ће бити битно.
Ножеви, 100%. Вожња.
Али профил као њен не тражимо.
Јебозовна, претпостављам. Корисна као сексуална клопка.
Али осим тога, не видим шта можемо да радимо с њом.
КГБ-у су потребни паметни агенти који могу проценити ситуације,
реаговати брзо и одговарајуће.
Мислила сам да смо савршено јасно навели наше потребе.
Обучена је с тим на уму. Њено опште знање, њена способност
да створи опције на лицу места. Она је веома интелигентна.
"Није довољно бити само интелигентан да делујеш интелигентно."
Достојевски. -"Као затвореник бачен на дно дубоког, сувог бунара
не знам ко сам, ни шта ме чека.
Да, јасно ми је да сам у овој окрутној и неуморној борби са Сатаном,
предодређена да изађем као победник.
Онда ће се ум и материја спојити у савршеној хармонији.
И владавина космичка почеће."
Чехов.
Галеб. Први чин. Драма у драми. -Ваша омиљена драма.
Откуд си то знала? -Радим за КГБ, душо. -Она није била...
Узећу је. На пробу.
Ако не буде ишло, послаћу је кући у врећи за тело. -Договорено.
Хајде.
Он ће бити за једним од столова позади. -А пиштољ?
Има ли телохранитеље са собом? -Откуд ја знам?
Хоћеш ли да одрадим посао уместо тебе? -Не. Могу ја то.
Кад будеш завршила, узми му телефон.
Изађи на задња врата. Чекаћемо у ауту. Имаш 5 минута.
Госпођице? -Тражим пријатеље. -Молим вас, изволите.
Три минута.
То су пет минута, идемо. -А његов телефон?
Наћи ћемо други начин. -А она? -Ако не може извршити мисију,
не интересује ме. -Треба да јој дамо додатни минут.
Зашто? -Јер обављање ове мисије
за 5 минута је немогуће.
Недаће су добар учитељ.
То је додатни минут. Хајде, идемо.
Ево!
Дала сам ти 5 минута. Требало ти је 5 сата. Браво.
Пиштољ, није био чак ни напуњен!
Требало је да провериш своју опрему.
Сместили сте ми.
Знаш ли зашто храмљем?
Хајде. Мора да си прочитала мој досије досад.
Мања незгода. У Чеченији.
То је званична верзија. Истина је да сам током обуке
избачена у Каракан шуму у Сибиру. У Каракану има вукова.
Такође има и замки за вукове, затрпане у снегу.
Вукла сам челично кљусе на нози три дана.
Кад сам се коначно вратила у камп, мој инструктор ми је дао шрафцигер,
и рекао: "Невоља никад не шаље упозорење."
Жао ми је. Неће се поновити.
Не, неће.
Имаш 14 дана за припрему. Искористи то мудро.
Зграда број 3, 11. спрат, стан број 25.
Добро дошла у свој нови дом. -Хвала.
Хало? -Смешташ ли се? -Да. Још једна сива кутија.
Имам осећај као да сам на почетку. -Стрпљења. Први ти је дан.
Знам. Знам.
Хоћеш на вечеру? -Волела бих.
И хтела бих да те видим. -Сјајно.
Али Олга ми је увалила брдо посла. Морам да се припремам.
Наравно. Наравно. -Знаш да бих волела да...
Знам. Учи. То је важно.
Наћи ћемо неки други термин. -Да, други термин.
Плаћају те да тражиш девојке? Тиме се ја бавим. Само што мене нико не плаћа.
Није тако лако. Очекује се да нађем 5 до 6 девојака на сваком путовању,
али мучим се. -Мучиш се да нађеш
лепе девојке у Москви? Радиш то погрешно, пријатељу.
Не, није у питању само лепота. Тражимо нешто јединствено. Бисери. Драгуљи.
А драгуљи од 183 цм не расту на дрвећу. Чак ни у Москви.
Јеси пробао на пијаци у Измаиловски парку? -Измаил...
Измаиловски парк. Хоћеш ли да ти запишем можда?
Да, молим те. Да. -Да.
Улази на пијацу. Биће код тебе за 5 минута.
Наравно. Разумем.
Погрешно је скренуо. -Пресретни га.
Гледај куда идеш до ђавола!
Извини, не говорим руски. -У контакту је с њим тренутно.
Било је и време. Хајде!
Ана М. значи љубав на француском. Живели!
Да? -Како иде? -Води је около.
Проверио си агенцију? -Током викенда. Сасвим типична.
А јеси ли проверио стан? -Пет девојака,
све довољно чисте. Нешто дроге, ситни прекршаји.
Нек ме позове кад се смести.
Ја сам. -Како твој нови живот?
Да живим сама, било би лакше.
Тамо си да се инфилтрираш, не да одмараш.
Дали су ми ново име. Сад сам Ана М.
М за Москву? -Шта друго може бити?
Веома оригинално. Какве су ти цимерке? -Подношљиве.
Францускиња ми се стално набацује. -Какав је секс?
Откуд знаш? -Радим за КГБ, душо. -Секс је добар. Хоћеш да знаш неке детаље?
Не. Нема потребе да престајеш. Да знаш, веза с девојком
може да држи предаторе подаље. Само не дозволи да ти то омета посао.
Твоја мета стиже у Париз следећег месеца. Буди спремна. -Бићу.
Можда не би требало да пијем на празан стомак.
Донећу ти нешто. -Хвала.
Ана! Ана! Да ти представим Олега Филенкова. Твог сународника
и једног од наших партнера у фирми. -Ћао.
Ово је луда забава. -Да.
Живите ли у Паризу? -Имам кућу у Лондону.
Али углавном живим у Санкт Петербургу. Презимите у Европи.
Да, једном давном са својом ујном.
Зар немаш бољи угао од овога? -Имамо 3 камере.
Не тражим још камера! Тражим бољи угао!
До ђавола с овом усраном сликом! Кажеш ми да је ово најбоља технологија
коју Москва има? Могла бих да користим и свој јебени телескоп!
Ако те позовем на вечеру, да ли би то сматрала пребрзим?
Бинго.
Госпођице.
Видећемо се.
Какав је? -Паметан. Згодан.
Помало кретен. -Типичан агент ЦИА-е.
Је ли споменуо траке? -Само оне које су избрисане.
Имају снимак са сигурносних камера с друге стране улице
на коме улазимо и излазимо из хотела.
И онда? -Као што сам рекла, испитивао ме је. Ништа више.
И онда те је тек пустио да идеш? -Добро лажем. -Не. Не, не.
Не, ако си лагала, то би провалио.
Ништа више што се тиче њега, онда? -Не. Ништа.
Клони се невоља до следеће недеље. Враћаш се у Москву.
Заувек?
Ја постављам питања.
Да? -Ја сам.
Прилично лепо.
Планираш да је задржиш? -Хоћу ваше мишљење.
Без породице, није везана ни за кога ни за било шта. Без јемства.
Може нам окренути леђа сваког трена. -Добро је обучена.
Неке њене одлуке су непотребне.
"Нападачи некад зажале због лоших потеза, али је много горе
да заувек жалите за приликом коју нисте уграбили."
Лењин? -Каспаров.
Кажу да си добра у шаху. Треба да играмо.
Имаш ли питања?
Скоро сам одрадила 2 године. Једна на обуци, једна на мисији.
Кад истекну мојих пет година, морам ли остати у Москви?
Или могу отићи куда год пожелим? -Шта ово значи "пет година", Олга?
Уз дужно поштовање, само неколико је издржало 5 година у мом одсеку.
Осим тебе. -Осим мене. -Шта то све значи за мене?
Радићеш за КГБ ове године, пет година, десет.
Буди срећна и поносна што служиш својој земљи.
С поштовањем, срећна сам и поносна што служим својој земљи.
Елиминисала сам 27 мета за 2 године. Али речено ми је да...
Само се на један начин напушта КГБ. Хоћеш да сазнаш који је то?
Не, господине. -Стога не играј се са мном.
Осим шаха.
Може партија? -Можда неког другог дана.
Добро.
Ћао.. -Уђи. Уђи.
Ћао, душо. -Припремам овај стан целе недеље.
Ово је кухиња. Много руске хране за тебе.
Ово је салон. И најважнија соба...
Спаваћа соба. Хајде, хајде.
Добијамо ангажмане, зарађујемо новац, и сад имамо властити стан
као што је Дороти обећала. И само је наш! Можемо спавати где пожелимо.
Можемо јести где пожелимо. И можемо...
Да се туцамо где пожелимо. Шта хоћеш прво? Ручак или секс?
Заправо, хоћу да идем у шетњу. -По киши?
Престаће.
Шта је било? -Ништа.
Само нисам имала доста времена да се допуним, да будем сама.
Како је прошла недеља с твојом породицом?
Интензивно.
Капирам. Ти иди у шетњу. Ја ћу спремити вечеру.
А ти се само врати с вином. Шта кажеш на то? -Важи.
Добро, онда.
Да? -Ћао. -Само мало.
Ана, који је ово број? Је ли безбедно?
Фина Јапанка ми је позајмила свој телефон. -Како је у новом стану?
Фин је. Са стилом. -Нешто није у реду?
Је ли ово мој живот сад, Алекс? Крађа мобилних телефона,
чекање да ми метак заврши међу очима?
Не дозволи да ти Василиев уђе у главу. Постоје други начини...
Одржиш ми неки глупи говор о одлукама и путевима,
и обећаш ми слободу за 5 година.
Мислио си да ћу бити одавно мртва пре тога, зар не?
Не преживи свако. Признаћу ти то.
Али ти имаш прилику. Засад, уживај у тренутку.
Дај себи времена, Ана. Оно ради у твоју корист.
Нек се струје крећу испод тебе.
Силе ће се променити. Непријатељи могу нестати.
Ради оно што можеш да останеш жива.
Време ће учинити остало. -Обећај ми нешто, Алекс.
Било шта. -Ако нађем начина да будем слободна једног дана,
да ли ћеш бити на мојој страни? -Даћу све од себе.
Видећемо се ускоро.
Слушај, знам да пролазиш кроз веома тежак период.
И не знам зашто, али такође не желим да знам.
Желим да знаш да те волим такву каква јеси,
и увек ћу да ти се нађем кад год ти затребам.
У реду? -Хвала.
Добро, девојке, одрадимо ово. Добро, дивно.
Веома лепо, девојке. Веома, веома лепо. Али будите неваљале.
Да, то је лепо. То је веома лепо! То, зелена хаљино! Боже,
имаш дивне ноге. У реду, следеће. Готово. Следеће!
Следеће, важи? Добро. Боже, то је било дивно!
Осећамо то. Осећамо се добро.
Хајде, оно је било стварно лепо.
Сјајно је. -Знаш да морам да идем у 5, зар не?
Нема проблема. За један сат си готова. У реду? -Страва.
То је лепо. У реду. Упамтите да сте принцезе, не трансвестити.
Па бих хтео да видим вашу женску енергију ако бих могао, молим вас.
Хало? Да? Заузмите позу, важи?
Јеси ли се опоравио од синоћ?
Добро, било ми је доста. -Можда. Да, могао бих.
Ана, љубави. Покушавам да стварам овде.
Можеш ли молим те заузети ону позу? Јебени идиот. -Ана...
Не померај се. -Молим те, Ана, треба нам овај посао.
Донеси оно чудо што си донео јуче.
Да, да. Вечерас. Она није срећна. -Боже!
Хајде да будемо неваљали сад. Насмеши се.
Насмеши се. Дај ми свој најбољи осмех. -Зашто? До ђавола, има крви.
Рекла сам да ми даш свој најбољи осмех! -Добро. -Тако је боље.
Сад буди пас.
Да, буди пас. Ево добре кучке, псу.
Стави руке тамо где им је место.
Добро, та је добра.
То је крај.
Не пипајте ме!
Више од сата касниш! -Дошла сам овде што пре.
Олга је већ звала барем 10 пута.
Дај ми јебени досије и зачепи!
Вуртенберг, 49, немачки дипломата, у амбасади у Пољској.
Сав илегалан новац с Блиског истока иде преко њега. Разведен, без деце.
Већ смо остварили неколико контаката, али нема вајде.
Не може се поткупити. Стога немамо предности у погледу уцене.
Има, међутим, једну слабу тачку. -Да погађам.
Овде у Милану, користи услуге човека по имену Стефано.
Већ смо средили ствари с те стране. Вуртенберг те чека.
Где је оружје? -У купатилу. Иза другог лавабоа.
Телохранитељи? -Само један. Покварено копиле. Имамо надзор у ходнику,
али не можемо да убацимо бубицу или камеру унутра.
Неће бити појачања. Ако буде било проблема... -Неће их бити.
Донеси ми аташеову ташну, кључеве, документа и отисак прста.
Питања? -Која соба?
Кренеш ли даље, мораћеш да платиш.
Било је и време. -Извињавам се. Саобраћај.
Недеља моде.
Могу ли искористити ваше купатило? -Да, али, пожури.
Изгубили смо много времена. -Нећу дуго. -Добро.
Била си унутра 12 минута. -Није био нешто кооперативан.
Где је његов отисак? -Можемо их узети с овога.
Не, идиоте. Зар ниси прочитала допис? -Да, прочитала сам га.
Где је његов кажипрст?
Очекивала си да... -Донеси његов прст, да! Као што пише у допису.
Како очекујеш да га компромитујемо ако не оставимо његове отиске свуда?
Хоћеш да пошаљем Мосана? -Не. То је била моја грешка.
Моја грешка и ја ово морам урадити. -Док си тамо, донеси назад свој сат.
Никад не остављај ништа.
Зашто си још овде? Иди.
Ево. Јесмо ли завршили?
Да. -Могу ли да идем у кревет сад?
Треба ли још неког да убијем и осакатим? -Шта није у реду с тобом?
Само ми је доста свега. Не могу...
Узми одмор. -Шта? -Иди недељу дана на летовање. Куда год желиш. Поведи Моде.
Одмори се. Опорави се. Преброди ово. Шта год да је.
Хвала. -Недељу дана. Не више.
Девојке, могу ли да вас частим пићем?
Уколико ниси милијардер, склони се, човече.
Боже, топло је овде. Хоћеш да се вратимо у бунгалов,
и истуширамо се? -Само напред. Придружићу ти се касније.
Добро.
Ћао. -Уживала си на одмору?
Да, било је дивно. Чак сам ти купила и поклон.
Ево, то је разгледница.
Дивно.
Време је да се вратиш на посао.
Шта који курац? Јеботе!
Броју пет, можеш ли се окренути, молим те?
Господо, савршено, дивно. Сјајно.
Савршено. Душо, гледај ме. Не мрдај. Мало више Марије Антоанете.
Савршено.
Добро, веома лепо. Хоћу ватру. Дај све од себе. Хајде. Дај све од себе.
Ватра! Ватра! Тако је. То!
ПОВЕРЉИВО
То, још притисни, душо. Притисни још, још!
Покажи ми шта умеш! Покажи ми шта умеш! Хајде! Хајде!
Добро си обављала посао ове године.
Враћаш се у Москву следеће недеље. Шеф жели да те види.
Луда си. -То ми је требало.
И мени.
Признајем, полагао сам мале наде у тебе у почетку. Девојке које су прелепе
постану проблем пре или касније. Зато ангажујемо само ружне.
Кад смо већ код Олге, затражила је да ти се да медаља за истицање у служби.
Али не надај се превише. Нема церемоније нити било чега сличног.
Кад завршиш са службом, твоје име биће угравирано на зиду код улаза,
а пензија ће се исплаћивати твојим наследницима, ако их будеш имала.
Шта мислиш? Да ли заслужујеш такву част?
Шах.
Не.
Мат.
6 МЕСЕЦИ РАНИЈЕ
Зграбите је! Џозеф, пођи са мном.
Не изгледај толико изненађено. Рекао сам ти да ћемо се видети.
Желећеш знати како сам знао да се ово одиграва,
и колико дуго те држим под присмотром, све те добре ствари.
Заслужујеш да знаш. Можда ћемо изаћи на вечеру неко вече, разглабаћемо.
Али тренутно, имамо мали проблем јер имамо 5 минута да постигнемо договор
пре него што твоји пријатељи почну да се питају где си.
Да ти дам кратку рекапитулацију? -Разумем ситуацију.
Да, рекапитулираћу у сваком случају, само да се разумемо.
Тренутно могу да ти прикачим убиство Олега Филенкова,
његових телохранитеља, службеника у "Ле Морису".
Покушај убиства Фредерика Вуртенберга.
Да не спомињемо шпијунажу. Могу да те сместим у француски затвор
за један сат, или могу обавити позив и пребацити те у један
од наших тајних затвора у Чешкој републици где ће фини мушкарци и жене
из обавештајне заједнице САД-а
кршити твоја људска права док им не досади. Видиш у чему је проблем.
Прво решење, убијемо те. То ће решити наш проблем, али не твој.
Плус, то ће уништити наше планове за вечеру.
Друго решење, радићеш за нас. Преживећеш.
Вечера је ствар избора.
То је све што имаш да понудиш? -Не верујем да си у позицији да преговараш.
Добро онда. Убиј ме.
Нудиш исто срање које добијам од својих људи.
Буди роб или умри. Или не сматраш себе бољим од Руса?
Историјски, наравно. -Онда ми дај бољу понуду.
Ограничен сам по питању преговора. -Нећу бити превише захтевна.
Добро. Реци ми шта би те усрећило. -Слобода и заштита.
То је тешко оствариво. У реду. Овако ћемо.
Радићеш за нас 3 године а онда ћемо учинити да нестанеш.
Јеси ли икад била у Аризони? Топло је, али није спарно.
Нисам био лети. -Не, радићу годину дана.
То је максимум пре него што будем разоткривена.
И хоћу да живим поред мора.
Ванкувер. -Превише хладно.
Добро, неки предлог?
Хаваји. -Хаваји. Хаваји.
Добро. Нек буду Хаваји.
Како сте ме ухватили? -Начин на који држиш ташну.
Одсад, ти си под мојом заштитом.
И заштитом Сједињених Америчких Држава.
Била си унутра 12 минута. -Није био нешто кооперативан.
Где је отисак?
Господине! Враћа се. -Ни речи.
Треба ми његов прст. -О чему ти то јеботе?
Треба ми његов јебени прст! -Нема шансе, он неће напустити овај апартман!
Не он! Само његов јебени прст!
Станите! Ово није био део договора. Могу вам помоћи.
Немам ништа против, али то је све. -Добро. Ставите га на сто.
Немојте! Не дирајте ме! Немојте!
У реду, наставите. -Не, не. Ја то морам урадити.
Постоји специфичан тип реза који нас КГБ учи да направимо
да се увере да нисмо били присиљени. Ако се изведе другачије,
приметиће да нешто није у реду. -Откуд знам да га нећеш исећи
на начин који ће нас одати? -Хоћеш ја да ти верујем за Хаваје?
Боље ми веруј за ово. Уосталом, било је већ 10 пута... -Добро!
Разумем! У реду, ућуткајте га!
Дубоко удахните, господине. Дајте јој јебени нож!
Јесмо ли готови? -Да, готови смо.
Могу ли да идем у кревет сад? Треба ли још неког да убијем и осакатим?
Узми одмор.
Шта радиш овде? -Дошао сам да те обиђем.
Могао си да назовеш. -У ЦИА-и, све се заснива на личној услузи.
Све је у реду? -За сада.
Добро. С наше стране све је у реду, нема опасности.
Невоља никад не шаље упозорење. -Тако је.
Изгледаш одморно, осунчано.
Зашто си заиста овде? -На одмору сам.
Усадила си ми идеју у главу. Рекла си Бахами.
Почео сам да мислим на даикири на плажи.
Добар је осећај. Добар је осећај дружити се.
Плус, ту је и она вечера коју ти дугујем.
Мислила сам да је она ствар избора. -Да, јесте.
Пазићу на тебе, Ана. Заштитићу те.
Ти си с нама сад. Ми штитимо наше агенте.
Одржаћеш своје обећање? Пустићеш ме да одем након годину дана?
Већ сам им рекао да ти потраже кућу на Хавајима.
Не могу да ти гарантујем жељено острво.
Није битно. -Не, али веруј ми, битно је.
Никад ниси била? -Не.
Зашто онда Хаваји? -Разгледнице на фрижидеру мојих родитеља.
Увек је то изгледало као сан. А ти? -Да, рођен и одрастао.
Прави острвљанин. -Мој отац је био у морнарици. Као и твој.
Свидеће ти се. Сурфоваћеш. Јешћеш зачињену шунку. То је рај.
Плус, лично ћу гарантовати да се твој сан оствари.
Боље би ти било да набациш боју иначе ћеш изгледати превише сумњиво.
Да, добар савет. Ако ти будем био потребан,
знаш где да ме нађеш. -У ормару?
И забавна је. Све у фулу.
Коначно ћу имати довољно новца да почнем с градњом.
И дивно је подручје. Није предалеко од Сен Тропеа.
Није предалеко од плаже. Немају туристе.
Супер мирно, знаш? Сама сам пројектовала
и нешто сам размишљала, хоћу да саградим целу кућу властитим рукама.
Знаш ли да је мој отац био столар?
Ана. Да ли си чула ишта од овога што сам рекла?
Не. Ни реч. -Шта није у реду с тобом?
Хајде, јави се. Више нисам гладна.
Да?
Како је на одмору? -Прилично добро.
Изгледа као лепо место. -Јеси ли била овде?
Не.
Шпијунираш ли ме? -Радим свој посао.
Свиђа ми се овде. Већ сам капарисала бунгалов.
Није нешто смешно.
Шта није у реду? -Вероватно
никад нећемо моћи на ону вечеру.
Да, вероватно си у праву. -Хајде да се јебемо уместо тога.
Ћао. -Уживала си на одмору? -Да, било је дивно.
Морам бити у амбасади за пола сата. -Закаснићеш.
Креће ли се? -Не.
Уопште? -Уопште.
Добро, прекидај с тим.
Имам посао за тебе, кад се вратиш у Москву. -Какав посао?
Последњих 20 година, имали смо везу с КГБ-ом.
Није била пријатељска, али била је пуна поштовања.
Ипак смо у истом послу. Све се то променило
кад је Василиев постављен за директора. Треба нам неко изнутра.
Хоћете да се отарасите директора КГБ-а? -Знамо како да прокријумчаримо пиштољ
унутра и извучемо нашег оперативца.
Само вам треба наивчина која ће одрадити посао?
Само нам треба партнер да учествује у мисији.
Употребите једног од америчких партнера у Москви то да уради. -Пре 5 година,
изгубили смо 9 агената у једном дану. У мојој смени.
Василиев је дао наређење.
То су били само мушкарци и жене који су радили свој посао.
Па немате америчке агенте да то ураде.
Морате искористити Руса. -Треба нам најбољи. -Разнеће ми главу.
Ово организујем 3 године.
Проверио сам сваки детаљ сто пута.
Ништа није потпуно сигурно, али је веома близу.
Смакнемо Василиева, поново успоставимо мало реда.
Само ми треба права особа да то оствари.
Ти све оствариш. Нећу те силити да ово одрадиш.
Ана, ако ти кажеш да је неизводљиво, неизводљиво је.
Али треба да знаш,
Убедио сам их да одобре превремено пензионисање. -Како то мислиш?
Одрадиш ли овај посао, идеш на Хаваје. Потпуна слобода. Потпуна заштита.
Све што си желела. -И пристали су? Тек тако?
Мора да сам био веома убедљив. -Шта си им рекао?
Рекао сам им да не желим да те изгубим.
У реду. -Добро.
Хоћеш ли бити у Москви? -Лично ћу те извући.
Једино тако ћу знати да ћеш бити безбедна.
Шах.
Мат.
Извини, Алекс. -Полудела си! Никад нећеш изаћи одавде жива.
Лези доле.
Ти си мртва жена. -Волим и ја тебе.
Успаваће те.
Не. Заузет је.
Не можете да чекате овде. -Ово је дипломатски ауто.
Зар нисте видели таблице? -Ово је безбедоносна зона.
Заустављање је забрањено. -Ако не желите проблеме,
заборавите на ово.
Да?
Понављам... Заузет је. Биће заузет цео дан.
Само мало.
Ради сопствене безбедности, молим вас одмакните се барем 20 м.
Добро, пријатељу, видиш ли она врата? Тачно тамо.
Сваког трена, мој колега ће се појавити,
онда ће твоје бриге нестати, у реду?
Напоље! -Хајде, хајде! Вози!
Ана?
Не мрдај! Не мрдај!
Обично, овакве ствари радим с мало више уљудности,
али била је јебена недеља и на измаку снаге сам.
Одговараћеш с да или не, и не лажи јер веруј ми знаћу.
Знаш ли ко сам? -Не. -Тачан одговор.
Да ли си повезана с КГБ-ом, да или не? -Не.
Мосад? -Не знам Мосад шта... -Да или не? Таква је игра.
Не!
У реду. Ана. Јеси ли је видела?
Не. -Рећи ћу ти шта ћеш тачно урадити.
Ако те контактира, ако те позове,
ако је ти позовеш, ступићеш у контакт са мном. Јасно? -Да.
Већ смо ти озвучили стан. Излазите.
Извини што сам ти пореметио дан.
ЊУЈОРК
Звезда дана. Честитам. -Хвала, човече. -Одлична операција.
Потврђено је убиство Василиева,
а Руси су спремни да поставе неког другог.
Да. Надајмо се неког бољег. -Не може бити гори.
Христе, онај тип је био кретен. Поставио си ствари на своје место.
Требало је времена, али осветио си им се. Нико неће заборавити то.
Добро. А девојка? Неке вести?
Мртва, вероватно. Ако је имала среће. Девојка попут ње, у сибирском гулагу?
Како ће се то завршити? -Хајдемо на вечеру пре него што напустиш град.
Наравно. -Сјајно одрађено. Велика победа за добре момке. -Да.
НОВА ПОРУКА
Понедељак 14. два поподне у Паризу, кафић у парку Монсо. Ана
Улазим у парк. -Разумем.
Хоћете ли рећи нашим момцима да буду мало дискретнији?
Могу да их приметим на километар. -Агенти 1 и 2, превише сте приметни.
Повуците се.
Имаш ли идеју ко би то могао бити? -Радимо на томе.
С моје десне стране, Алексеј Ченков.
Еспресо ристрето. -Добро. -Ленард Милер, ЦИА.
Био је у Москви кад је Василиев убијен.
Сви агенти нек буду спремни да интервенишу.
Извлачите ме одавде. -Не брини, долазимо.
Да, господине.
Поступак извлачења само што није. -Имамо кретање.
Не померај се, Алексеј. -Попут патке која чека да буде упуцана.
Нико неће бити упуцан. -Извлачење за 20 секунди.
Алексеј, не ради ништа глупо. -Петнаест...
Десет...
Пет... -Станите. Станите. Чекајте.
Чекајте. Чекајте. -Зашто? Шта се дешава?
Она је овде.
Лепо је видети те. -Убићу те сопственим рукама, Ана.
Знаш ли то? -Знам, али морамо прво да разговарамо.
Хоћеш ли нам рећи за још неке љубавнике? -Не, само вас двојица.
О чему се ради? -Дошла сам да се опростим.
Заувек.
Кад сам била дете, играла сам се с матрјошка луткама
много пре него што сам се претварала да их продајем на углу улице.
Обожавала сам да их отварам и гледам њихова прелепа лица.
Жена унутар жене унутар жене.
Да је лутка направљена по узору на мене, шта би она била?
Ћерка? Девојка? Руска шпијунка? Модел?
Америчка шпијунка?
Ако стигнете до најмање лутке сакривене дубоко унутра, шта је она?
Никад нисам знала. И хтела бих да сазнам.
Шта год да смо имали, свако од нас довео ме је овде.
То ми је дало одлучност да живим и суочим се са собом.
Нешто што нећу заборавити.
Али заборавила си правила, Ана.
Ево. То сам добила од КГБ-а.
А ово сам добила ЦИА-е.
Кад? -Твоја актн-ташна.
Добро одрађено. -Хвала. -Шта ће бити сад?
Обојица сте добили оно што вам припада.
Све се враћа у нормалу. И растајемо се као добри пријатељи.
А ако ти се нешто деси, постоји копија негде.
Иде право у новине? -Надам се да ме волите колико и ја вас.
Постараћете се да се то не деси. -Много вере полажеш у људе
које не познајеш, Ана. -За 6 месеци, информације које имаш биће застареле.
Кренуће на тебе, где год да си. -Нисам имала ни један дан слободе.
Шест месеци је вечност.
И боље ми је да имам то.
Јесмо ли се договорили?
Желим ти све најбоље.
Барем шест месеци.
Алекс?
То је горка пилула да се прогута.
Питала сам те једном, ако нађем излаз, да ли ћеш бити на мојој страни?
Не. Не. Рекао сам да ћу дати све од себе. -Само то и тражим.
Ако се некад предомислиш, дођи кући својој породици.
Јасно?
Једина породица коју имам је за овим столом.
Кучка! Ако мисли да ће јој ово проћи...
Наставите да снимате. Ти, остани овде.
Хоћеш први да одеш? -Остаћу неко време.
Да те частим пићем? -Не претеруј, друже.
Ана! -Олга? -Нико се не зајебава с КГБ-ом!
Сви агенти, покрет! Покрет! Идемо! Склоните га одатле!
Дај да јој помогнем, Ченков. -Зашто мислиш да јој треба твоја помоћ?
Умреће. -Сви ћемо умрети једног дана, пријатељу.
Било би боље да одеш први.
Имаш чист пут иза себе. -Инсистирам.
3 МЕСЕЦА РАНИЈЕ
Донеси ми 2 палачинке. Без прелива, само шећер.
Знам да су те Американци контактирали. -О чему ти то?
Кад си се вратила из апартмана, имала си трагове лисица
на ручним зглобовима.
Тад си изгубила сат.
Знам те, Ана. Знам као да си моја ћерка.
Засад, оно што знам неће напустити ову лимузину.
Али мораш да ми рапортираш све што Американци планирају.
Какав посао? -Последњих 20 година,
имали смо везу с КГБ-ом.
Није била пријатељска, али била је пуна поштовања.
Ипак смо у истом послу. Све се то променило
кад је Василиев постављен за директора.
Хоће да убију Василиева?
И хоће да ја одрадим посао.
Шта највише желиш на свету, Ана?
Своју слободу.
Ради тачно како ти кажем и дајем ти реч, бићеш слободна.
Где је? Добро.
Дај ми други угао.
С леве стране. Тај. Зумирај. Још! Још, још.
Дај да видим лице. На лице!
Искључите.
Моја драга Олга, ако примиш ову поруку, мора да је све текло по плану.
Ти си на месту Василиева, а ја сам... Па, надам се да сам жива.
Научила си ме како да се заштитим,
јер нико други не може то урадити за мене.
И веома сам захвална због тога. Али једина ствар коју не могу урадити
је да обришем свој досије из базе података.
Јер само Василиев може то урадити. Или његов наследник.
Знам да ћеш одржати реч,
јер је част веома важна за тебе, и ништа смо без ње.
Али у случају да желиш променити наш договор,
поставила сам још једну замку за вукове у снегу.
Снимила сам наш последњи разговор. -Рок трајања је истекао Василиеву.
Доста су мушкарци управљали нашим животима.
Употреби пиштољ који ће Американци сакрити за тебе.
Само треба да убијеш копиле.
Применила сам све што си ме научила
током ових дугих година и сад сам ван игре. Надам се да ћеш поштовати то.
И надам се да се поносиш мноме.
Мат!
Кучко.
ИЗБРИСАНО
Превео: Бамбула
Преузето са www.титлови.ком