Mars on vain pieni piste taivaalla.
64 miljoonan kilometrin päässä.
Mikään ei elä siellä,
mikään ei ole kuollut siellä,
mutta minä aion herättää sen elämään.
14 tuntia ja kello käy.
Kapteeni.
Onnea matkaan.
- Skinny. - Hei, oletko innoissasi?
- Totta kai, entä sinä? - Taatusti olen.
KAPTEENI WILLIAM D. STANAFORTH, ENSIMMÄINEN IHMINEN MARSISSA.
KAPTEENI EMILY MADDOX SEURAA HÄNTÄ
PYSTYTTÄÄKSEEN TUKIKOHDAN TULEVILLE SIIRTOLAISILLE.
MATKA KESTÄÄ 270 PÄIVÄÄ.
Käynnistetään apuvoimalaite.
6 miljardia ihmistä maailmassa kannustaa minua matkaan,
mutta suurin osa ihmettelee, miksi teen tämän.
Laukaisusekvenssi aloitetaan. OSM, lupa sulkea.
Miksi jättää tämä elämä taakse ja kuolla autiolla planeetalla?
- Ykkösventtiilin lämmitin pois. - Pois. SSC, kolmas vaihe...
Koska tiedän, ettei se tule olemaan autio pitkään.
- GLS päälle. - GLS on päällä.
Viimeinen kysely. Houston, lento?
Houston, lento on valmis.
- FIDO? - FIDO on valmis.
- G.P.O? - G.P.O. on valmis.
- S.T.M? - S.T.M. on valmis.
- S.P.E? - Valmis.
- C.D.R? - Komentaja on valmis.
Olemme valmiita laukaisuun.
T-miinus kymmenen, yhdeksän, kahdeksan...
Tämä on yhdensuuntainen tehtävä, mutta en mene sinne kuolemaan.
Olen menossa Marsiin elämään.
Tässä kapteeni William D. Stanaforth Zephyr-aluksen kyydissä.
Olemme valmiita lähtemään Marsiin.
Selvä, kapteeni.
- Gravitaatiokiertoliike on päällä. - Kuitti.
Pyydän lupaa saada potkaista kengät jalastani loppumatkan ajaksi.
Selvä, kapteeni, sinulla on siihen lupa.
Valot, päällä.
Tervetuloa avaruuteen, kapteeni.
Kuuletko tuon?
Se on yleisö täällä parkkipaikalla Houstonissa.
Olemme kaikki innoissamme.
Haluaisimme alkaa tarkistaa
elossapitojärjestelmiä, joita emme voi monitoroida.
Kuittaatko, Stanaforth?
Kyllä.
Aloitamme välttämättömimmistä, eli testaamme ilmanvaihdon
ja vesireaktorin.
Pieni hetki, Skinny.
Hei, pikkukaverit.
On arvoitus, miten elämä maapallolla sai alkunsa,
mutta sen ylläpitäminen on tekninen ongelma.
Minut erottaa tyhjyydestä vain metri rautaa ja eristeitä.
Tunnen aluksen pyörimisen tuottaman vetovoiman.
Jalkani tuntuvat raskailta, pääni kevyeltä.
Tämä massiivinen kone on kovin pieni avaruuden tyhjyydessä,
voimakas, mutta hauras.
Hermostuttavaa, mutta silti rakastan tätä.
PÄIVÄ 012/270
Hei, kapteeni. On ensimmäisen viikoittaisen koululähetyksen aika.
Oletko valmis satelliittiyhteyteen?
Olen kyllä melko kiireinen.
Stanaforth, pidä taukoa. PR on tärkeää.
Lisäksi ihmiskontakti tekisi sinulle hyvää.
Huomenta kapteeni Stanaforth, olen rva Wilson
ja valvon oppilaiden kysymyksiä ja vastauksia
Amerikan nuorison tiedeohjelmassa.
Ensimmäinen kysymys tulee Samantha Hoppsilta.
Hei, kysymykseni kuuluu, että jos pääset Marsiin,
miten selviydyt sen kovasta ilmastosta?
Kun pääsen Marsiin, olemme lähettäneet sinne jo paljon materiaalia.
Polttoainetta, ruokaa...
Yksi isoimmista haasteista oli vesi.
Sitä ei vain pysty lähettämään tarpeeksi.
Sen vuoksi olen työskennellyt tämän reaktorin parissa.
Rakensitko sen? Mitä se tekee?
Se on hyvin samantyyppinen kuin laivan polttokenno.
Kuten sähköautossa, se tuottaa virtaa,
ja sivutuotteena syntyy juomavettä.
Minun reaktorini vain käyttää maaperää.
Maaperääkö?
Kehitin prosessin,
joka erottaa vedyn ja hapen maaperästä
yhdistäen ne uudelleen. Näin syntyy H20:ta.
Kukaan ei uskonut sen toimivan.
Menin siksi Atacaman aavikolle,
yksin, ilman vettä, ja vain yksi keino selvitä.
Saada reaktori toimimaan.
Ensimmäisenä päivänä tein joitakin muutoksia. Kurkkua kuivasi.
Toisena päivänä työskentelin edelleen,
mutta ilman vettä minua alkoi huimata.
Olisin voinut kutsua pelastusjoukot,
mutta ajattelin, että voisin korjata sen.
Kolmantena päivänä resetoin koko koneen uudelleen.
Ja sillä hetkellä tiesin, että se toimisi Marsissa.
"Tämän askeleen ottamalla jätän Maan, muuttaen uudelle autiolle planeetalle."
Tämän askeleen ottamalla jätän Maan,
muuttaen koskemattomalle uudelle planeetalle.
Jätän Maan ikuisiksi ajoiksi, mutta en tule olemaan yksin.
Jätän Maan, mutta otan ihmiskunnan mukaani.
Otan teidät mukaani.
Ihmiskunta on noussut uudelle tasolle...
Ihmiskunta on saavuttanut uuden tason.
Olen tullut uudelle planeetalle etsimään uutta, puhdasta alkua.
Uusi alku.
Viekää minut johtajanne luo.
Houston kutsuu Zephyriä. Kello on 08.00. Aika ryhtyä töihin.
Millainen sää on Marsin leiriytymispaikassa juuri nyt?
Tänään siellä on parhaimmillaan -10 astetta,
jääpilvet lähestyvät,
ja sitten tänä iltana lämpötila putoaa -80 asteeseen.
- Jääpilviäkö? - Kyllä.
Entä Houstonissa?
Kuumaa ja kosteaa. Hurrikaanisää, kamu.
Tällaisena päivänä lennämme yleensä perheeni kanssa.
Se on kyllä sulaa hulluutta.
Suurin osa ihmisistä ajattelee, että mitä sinä teet, on aika hullua.
Tämä on laskelmoitu riski.
Eikö sinua huolestuta, että jokin voisi mennä pieleen?
Totta kai olen huolissani, mutta keskityn siihen, mitä voin hallita.
Kuten sääkö?
Jonain päivänä.
Jes!
Stanaforth!
Oletko kunnossa?
Minun piti testata tämä. Se toimi.
He antavat meille sen tehtävän.
En ole varma, olemmeko valmiita siihen tehtävään, Stanaforth.
Minä tiedän.
Viiden vuoden aikana voisimme saada 1000 ihmistä sinne.
Se planeetta kutsuu meitä.
Siviilien haastatteluja, editoitu.
Haen toiseen Mars-tehtävään, koska
haluan tehdä jotakin hienoa ihmiskunnan hyväksi.
Maassa on todella paljon ongelmia.
Vääryyttä, sotia, luonnonkatastrofeja, sekä ihmisten aiheuttamaa tuhoa.
Mielestäni tämä vain ei ole enää hyvä paikka asua.
Maassa on paljon rakastamiani asioita, joita meillä ei tule olemaan Marsissa.
Valtameret ja metsät, eläimet, ötökät ja sade.
Lähteminen täältä on todella vaikeaa,
mutta olen valmis jättämään kaiken kokeakseni jotakin täysin ainutlaatuista.
Tiedän, että meitä on siellä vain muutamia, mutta
uskon heidän olevan maailman upeimpia ihmisiä,
tai Marsin upeimpia.
Maailmankaikkeuden upeimpia ihmisiä.
Kapteeni Stanaforth on kuin supersankari.
En halua olla yksin, mutta mielestäni ajatus olla yksi
vain kymmenistä tai sadoista ihmisistä koko planeetalla
luo tietynlaisen surumielisyyden, joka voisi olla todella kaunista.
Varusteasema tulossa.
Viimeinen ruoka- ja polttoainepysähdys seuraavaan 32 miljoonaan kilometriin.
Kapteeni?
Maa kutsuu Stanaforthia.
Stanaforth?
Niin.
Hei, luulin, että kadotimme sinut.
Toivon, että niin kävisi.
Varovaisesti nyt.
Lähestymme avaruusasemaa.
Koska raketin lähtölaukaisu viivästyi,
sinulla ei ole paljon aikaa lastata tarvikkeita.
Älä viitsi, Skinny,
nämä ovat viimeiset näkemäni ihmiset pitkään aikaan.
Hei.
Hedelmiä Zephyristä.
En ole saanut mitään näin maukasta neljään kuukauteen.
Puutarhasiko ei sitten lähtenyt kasvamaan?
Ei, se kuoli kahdessa viikossa.
Minulla on toistaiseksi kaikki hyvin,
mutta nähtäväksi jää.
Endurance, täällä Houston. Hyötykuorma numero kaksi valmiina.
Helvetti, emmekö voi edes tervehtiä?
Aivan, anteeksi. Hei, Greenstreet, miten menee?
Pahoittelen, että olet siellä vielä jumissa, kamu.
Koska raketin laukaisu viivästyi, uusi lähtöaika on kahdeksan tunnin päästä.
Ei kannata riisua pukua.
Missä kapteeni on?
Hei, Worsley.
Kapteeni Stanaforth on täällä. Voitko tulla tervehtimään?
Hei, Worsley, mitä kuuluu?
Hei, Worsley.
Miten menee?
Sinulla on kasveja.
Niin. Kokeeksi.
Onko nälkä?
Meillä oli hiiriä.
Teimme ryhmäkoetta hiirillä
tarkkaillaksemme niiden kanssakäymistä ilmalukossa.
Oletko koskaan nähnyt hiirtä painottomassa tilassa?
Ne kaikki kuolivat.
Voi ei, olen pahoillani.
Uskoimme, että niille muodostuisi uusia tapoja,
ne masentuisivat
tai tappaisivat toisensa.
Mutta siinä ei käynyt niin.
Ne vain kuolivat.
En tarkoittanut...
Ei se mitään, soitan kappaletta tyttärelleni kotona.
Olen yllättynyt, että tehtävänhallinnalta jää aikaa.
Meillä on paljon aikaa.
Meillä on vain aikaa.
On varmasti rankkaa olla pois tyttäresi luota näin kauan.
Keskeytä tehtäväsi.
- Anteeksi kuinka? - Kuulit kyllä.
Vie kaikki hienot laitteesi ja palaa sinne mistä tulitkin.
Anteeksi, mutta mitä helvettiä oikein puhut?
Vittuilin vain.
Mutta ihan tosissaan...
Tulin tänne samanlaisena cowboyna kuin sinä,
etsien seikkailua ja sen sellaista.
Mutta minä menen takaisin. Vien tämän kokemuksen mukanani.
En ymmärrä sinua.
En halua mennä takaisin. Olen nähnyt tarpeeksi.
Miten on mahdollista, että olet nähnyt tarpeeksi?
Katso nyt tuota. Kyynelehdin joka kerta auringon noustessa.
Kyllä, onhan se kaunista.
Olet ollut täällä ylhäällä vasta
jotain kolme viikkoako?
Et ole unohtanut vielä. Sitten kun unohdat...
En aio unohtaa, mutta kun olet siellä alhaalla,
kaikki tuhoutuu.
Olet paatunut kusipää ja luulet tietäväsi kaiken.
- Luuletko, että... - Endurance,
meillä on teille live-kuvaa kapteeni Maddoxin lähtölaukaisusta.
Selvä, Capcom, katson sitä mielelläni.
C.D.O.C.T.
T-miinus kymmenen, yhdeksän, kahdeksan...
- Lämmittimien uudelleen asetus. - Seitsemän,
kuusi, viisi, neljä, kolme, kaksi, yksi.
- Ja starttaus. - Selvä. O.D.C.C.D.R.,
- pääset taajuudelle. - Ja nousu.
ODC kuitti.
5000 metriä, Mach 1.
Paine 60 %.
L.V.L.H. Valmis.
Aloita kallistus..
Ohjelmoidaan.
Kallistus saavutettu.
20000 Mach 2:ssa.
Maksimipaine.
Vähennä työntöä.
Tässä kapteeni Emily Maddox Boreas-alukselta.
Matkalla Marsiin.
Kuulimme juuri kapteeni Emily Maddoxia Boreas-alukselta
hänen jättäessään Maan ilmakehän
vain kolme viikkoa kapteeni William Stanaforthin jälkeen,
joka matkustaa Zephyr-aluksessa.
Viimeisen viiden vuoden ajan nämä kaksi astronauttia
ovat harjoitelleet 9 kk: n matkaa varten
ollakseen ensimmäiset kaksi ihmistä Marsissa,
ja perustusjäseniä Maan ensimmäiselle...
Emme tiedä, Stanaforth.
Älä mene sinne ajatellen, että tietäisimme.
Avaruusasemasta lähtö suoritettu.
Hei, kapteeni Stanaforth.
Miltä näyttää katsoa takaisin Maahan
ollessasi kauempana siitä kuin yksikään ihminen aiemmin on ollut?
Tämä on ihmeellistä.
Kun on näin kaukana,
tuntee kummallista läheisyyttä.
Kun katsoin Maan katoavan,
muistin erään illan.
Vaimoni, Casey,
nykyisin ex-vaimoni,
hän sai Melville-palkinnon joltakin kirjallisuusyhdistykseltä.
Tapahtuma vaati smokkia, ja siellä hän keskusteli muiden kirjailijoiden kanssa.
Upeita ihmisiä ja...
He puhuivat sydämensä kyllyydestä. Se kävi minulle ylivoimaiseksi.
Siksi minä livahdin ulos.
En ottanut edes takkiani.
Päästessäni kadulle en tiennyt lainkaan missä olin.
Siellä oli jäätävän kylmä,
ja kadut olivat täynnä ihmisiä,
ja aivan kuin virta olisi vienyt minut mukanaan.
Aloin vain kävellä.
Mutta minulla ei ollut yhtään kylmä.
Ja...
Käännyin kulman taakse,
ja juuri silloin tien päässä,
joen yllä,
kuu nousee taivaalle.
Se oli valtava.
Valaisten kadun.
Tuntui siltä, että minä...
Halusin vain kävellä suoraan sinne.
Mutta jähmetyin.
Kukaan muu ei tuntunut huomaavan.
Sinä hetkenä tunsin...
Olevani täysin yksin.
Kävelin takaisin päivälliselle
ja seisoin ulkona katsellen, kun kaikki ihmiset sisällä juhlivat.
Näin Caseyn, ja hän hehkui.
Tiesin, että minun olisi kuulunut olla siellä hänen kanssaan.
Mutta seisoin vain ulkona, nyt jo täristen.
Mutta en vain voinut mennä sisään.
Tuntui kuin se yksinäisyys,
se tunne, että olin
täysin yksin, nousi jostain syvältä sisältäni.
Ja ajatus, että veisin sen sisälle...
Sitä tunnetta ei kuuluisi viedä sisään.
PÄIVÄ 041/270
Pieni ongelma reaktorin kanssa,
mutta työni on korjata se.
Olen iloinen, että saan pieniä haasteita katkaisemaan rutiiniani.
Alus kulkee 257000 kilometriä tunnissa,
mutta minä en tunne liikkuvani.
Aurinko näkyy ikkunassa kerran viikossa,
ja kaikki toistaa itseään.
Alkuun se tuntui normaalilta.
Alus alkaa olla likainen.
On mielenkiintoista nähdä, kuinka paljon tavaraa kasvien jäänteistä
ja ihostani muodostuu.
Greenstreet ja Worsley ovat menettäneet toivonsa.
Luultavasti, koska heidän kokeensa epäonnistuivat.
Heidän perheensä odottavat heitä.
Pettymyksen ja odotuksen tunne
saattaa mennä edelle tämänkaltaisesta tehtävästä.
"Mahdottomuus..."
Taistelu selviytymisestä on osoittautunut...
Tämän matkan taistelu on vienyt meitä pidemmälle ja...
Yksi askel pidemmälle ihmiskuntana.
Yksi askel pidemmälle...
PÄIVÄ 057/270
Soitan Maddoxille.
Näin juuri unta, että putoan.
Ironista, vai mitä?
Se ei ole uni.
Sinä putoat.
Onko sinulla senkaltaisia unia?
On jo myöhä, Stanaforth.
Okei, selvä.
Olet oikeassa, anteeksi.
Hei, Bill-setä, hyvää syntymäpäivää.
Toivotan sinulle hyvää syntymäpäivää.
No niin.
- Paljon onnea, Bill. - Hän toivottaa paljon onnea.
Hyvää syntymäpäivää.
Rakastamme sinua. Hei hei.
Mucho gusto. Me llamo, Patty.
Mistä olet kotoisin, Patty?
De dónde eres, Patty?
Olen Meksikosta.
Mistä sinä olet kotoisin?
Soy de Mexico? Y tú?
De dónde eres?
Soy de Maasta,
y tú?
De dónde eres?
Olen Costa Ricasta.
Yo soy de Costa Rica.
Marte.
Marte...
Voy el Marte.
Soy de Marte.
Eikö satanutkin
Lapset, eikö Vain satanutkin
Eikö satanutkin, lapset
Eikö vain satanutkin koko ajan
Soita Maddoxille.
VIRHEILMOITUS 33-435a
Luulenpa, että olemme täällä omillamme.
Houston.
Olen tainnut kadottaa signaalin.
Houston?
Skinny, onko minulla signaali?
Mitä helvettiä?
Kuuleeko Houston?
Täällä on kapteeni Stanaforth Zephyr -alukselta.
Näyttää, että olen menettänyt signaalin.
Houston, täällä on kapteeni Stanaforth Zephyr -alukselta.
Kuuletteko minua? Näytän menettäneeni signaalin.
Haloo?
Haloo!
Helvetti! Kuuleeko kukaan?
Skinny, vastaa nyt.
Kuuleeko kukaan minua?
Stanaforth, mitä oikein tapahtuu?
Skinny, missä helvetissä olet ollut?
Onko kaikki hyvin? Mitä tapahtui?
Minä vain... Yritin tavoittaa Maddoxia,
sitten sinua ja...
Kukaan ei vastannut.
Kuule, tarvitsemme sinut hetkeksi pois radiotaajuudelta,
kunnes hoidamme Maddoxin tilanteen.
Selvä. Odota.
- Mitä Maddoxin kanssa tapahtuu? - Odota.
Skinny?
Soita Maddoxille.
Soitan Maddoxille.
Maddox, täällä Stanaforth? Kuuletko?
Mitä haluat?
Aina ilo kuulla sinustakin, kapteeni.
Melkein kuolin ikävään.
Olen poissa reitiltä.
Mitä?
Maddox, milloin viimeksi suoritit gyroskooppisi huollon?
Ei, älä yritä aina laittaa näitä minun syykseni.
Miksi tietokoneesi ei huomannut asiaa?
Ei, en yritä laittaa mitään sinun syyksesi.
Olemme suorittaneet täällä diagnoosin.
Luultavasti ongelman on aiheuttanut epäkuntoon mennyt gyroskooppi.
Houston, pystyn korjaamaan hänen gyroskooppinsa.
Peräänny, kapteeni.
Houston hoitaa ongelman.
Ja koko sen ajan hän erkaantuu kauemmaksi kurssista.
Anna meidän vain hoitaa tämä, onko selvä?
Skinny, tunnen tämän aluksen kauttaaltaan,
paremmin kuin kukaan muu.
Kuuntele nyt minua, Maddox. Jos sinulla on jokin pielessä,
luultavasti minullakin on.
Skinny, hän on oikeassa. Työstäkää te tietokonettanne, me kokeilemme tätä.
Mene varustesyvennykseen 0-8-2.
Kytke gyroskooppi pois päältä.
0-8-2, kuitti.
Näkyykö sensoreissa kondensaatiota?
Ei lainkaan.
Pyyhi se kuitenkin ja käynnistä uudelleen.
Kuunnelkaa molemmat minua.
Pystymme hoitamaan asian täältä alhaalta käsin.
Käynnistyikö se?
Ei, mutta näen, että liittimessäni on halkeama.
Minun näyttäisi olevan kunnossa.
Ongelmasi luultavasti löytyi.
Mitä siis seuraavaksi?
No niin, toimimme nyt näin.
Mene sänkysi monitorin luokse.
Irrota E103-kaapeli.
Kuittaan.
Hae liitin välikannen kytkentärasiasta.
Selvä.
Kaapeleita ei voi vain vetää seinästä
kysymättä lupaa insinööreiltä.
Insinööreille onneksi täällä on nyt oikeita ihmisiä.
Siivoan heidän sotkujaan.
Lopeta, onko selvä?
Kierrä nelinapainen paikalleen.
Laita se päälle.
Se toimi.
Fantastista.
Kas perkelettä.
Lukemat alkavat näyttää hyviltä myös täällä alhaalla.
Kiitos, kapteeni. Toivottavasti päädymme samaan paikkaan.
Olen kiivennyt lähes jokaiselle suurelle vuorelle Maassa.
Olen harrastanut syvän meren sukellusta ja lentänyt liitovarjolla.
Mikään kokemus ei tule lähellekään Marsiin menemistä.
Insinöörinä olen innoissani tehtävän tuomista teknisistä haasteista.
Koska ihmiset kautta maailman haluavat meidän pääsevän Marsiin,
tiedän tekevämme löytöjä, joista emme ole koskaan edes uneksineet.
Tämä tehtävä saa aikaan hienoa tiedettä,
mutta vielä suurempi inspiraation lähde
on sinne pääseminen.
PÄIVÄ 066/270
Tämä löytö on nyt vahvistettu uudella tiedolla
ja näyttäisi olevan oikeassa.
Kosminen laajeneminen, jonka Hubble havaitsi,
on nyt mukautettu kiihtyvyyssuhteeseen.
Sen laajeneminen kiihtyy jatkuvasti ajan myötä,
ja tässä skenaariossa universumi päätyy katastrofiseen huippuunsa,
jossa tila-aika suurimmassa mittakaavassa repeää,
ja sitten hyvin lyhyen ajan sisään, ehkä minuuteissa ja tunneissa,
kaikki materia itsessään repeytyy.
Universumin jokainen atomi hajoaa yhtä aikaa...
Ruoho.
"Vasta leikattu ruoho."
Avaruus vuotaa aluksen sisään.
Houston?
Ette voi nähdä tätä juuri nyt, mutta todistan täällä juuri auringonpurkausta.
Hiukkaset läpäisevät silmäni.
PÄIVÄ 081/270
JUOMAVESI
SÄÄSTÄ VETTÄ
Suunnilleen kaksi kolmasosaa, se on...
Mokasin.
Akku meni oikosulkuun,
ja se saastutti juomaveden.
Ehkä Skinny voi auttaa.
Luotan häneen, mutta tilanne ei ole vielä epätoivoinen.
Olen selvinnyt 600 millilitralla vettä päivässä,
mutta en näin pitkään.
On oma syyni, että vesi saastui.
Ja minä olen se, joka tämän korjaa.
Minun pitää valehdella reaktorista,
sillä jos Skinny saa tämän selville, he keskeyttävät tämän tehtävän.
Helvetin kondensaatio.
Ei ole mitään katseltavaa,
mutta nyt en edes näe ulos.
Hei, kamu.
En ole jutellut kanssasi muutamaan päivään. Miten menee?
Kaikki on hyvin.
Se, että työskentelet reaktorin parissa niin paljon,
saa ihmiset vähän huolestumaan.
Onko kaikki hyvin?
On.
Haluan sen yhä toimivan, jos pääsen sinne ylös muutaman vuoden päästä.
Tiedäthän, että jos jokin menee pieleen siellä,
joudumme tuomaan sinut kotiin.
Kotiinko? Ei.
Kaikki tarpeelliset järjestelmät ovat kunnossa.
Suoritan vain rutiininomaisia huoltoja.
Niin, no, minä saan kuulla kunniani operaatiopuolen kavereilta,
ja he haluaisivat, että jättäisit sen vain rauhaan.
Sopiiko?
JUOMAVESI
Etkö saa unta?
Uni aluksella on kuin aave.
- Anteeksi, kuinka? - Ei mitään.
Mikset ota unilääkettä?
En pidä siitä, millainen olo niistä tulee.
Olen iloinen, että olet yhä hereillä.
Minulla on huonoja uutisia Maddoxista.
Todellako?
Korjaus, jonka teit gyroskoopin kanssa, ei kestänyt.
Pelkäänpä, että joudumme kääntämään hänet takaisin.
Oletko kunnossa, kapteeni?
Nyt sinun tarvitsee vakuuttaa minulle,
että pysyt kasassa siellä.
Älä viitsi, mitä tuo tarkoittaa? Mitä tuo... Minä...
Mitä tuo edes tarkoittaa?
Tarkoitan, että pysy järjissäsi ja pidä keskittymiskykysi,
ettei meille tule lisää ongelmia.
Stanaforth, odotan täällä, että sanot pärjääväsi.
Onpa typerää odottaa tuollaista.
Muistan, miten odotin sinun palaavan sieltä aavikolta
ja lopulta saavuit tapaamiseemme.
Näytit aivan käärmeennahalta.
Muistatko, mitä sanoit silloin minulle?
Mitä?
Sanoit: "Skinny, pusersin vettä kivestä."
Siinä on totta toinen puoli.
Täytyykö meidän todella keskeyttää hänen tehtävänsä?
Kyllä, olemme kokeilleet kaikkea.
Hänen täytyy palata kotiin, kapteeni.
Olen täällä,
ja aivan kaikki muu on tuolla ulkona.
ILMASTOINTI- VALUMA
Kondensaatio.
Täällä on yhtä kuivaa kuin aavikolla,
mutta tämä on suljettu järjestelmä.
Alus,
kasvit,
niiden täytyy luovuttaa kosteutensa minulle.
Olen pahoillani.
No niin.
Kaikki on yhteydessä.
Minun on vain kopioitava järjestelmiä, jotka toimivat luonnossa.
Toivoa on.
Super-kuumenna maaperä, tiivistä se.
Eristä vety ja happi, yhdistä ne uudelleen.
Näin maailmankaikkeus loi veden.
Näin elämä Maassa sai alkunsa.
Ja minä yritän luoda uudelleen samaa prosessia.
PÄIVÄ 161/270
Minulla saattaa olla tarpeeksi vettä matkasta selviämiseen.
Mutta jos en saa reaktoria toimimaan,
mitä järkeä siinä on?
Kuolen vain yksinäisenä Marsissa.
Anna nyt periksi.
Helvetti!
Jumalauta.
Toimi nyt, helvetin paskaläjä.
Olen pahoillani.
En tarkoittanut sitä. Anteeksi.
Jessus, kapteeni, mitä siellä tapahtuu?
Näytät kaamealta, ja alus on siivottomassa kunnossa.
Ihmiset ovat sinusta huolissaan.
Kaikki kysyvät minulta, mitä sinulle oikein on tapahtunut,
enkä tiedä, mitä heille sanoisin.
Stanaforth, sinun täytyy puhua minulle.
Skinny, minä mokasin.
Minä...
Minä laitoin... Minun...
Minun virtani... Vesivarastoni on pilalla.
Myrkytin varastoni.
Mitä?
Miten se on mahdollista?
Mitä tapahtui?
Luulin tietäväni
millaista se olisi, mutta minä vain... En tiedä, minä...
Kuule, asia selvä. Protokollan mukaan sinun on palattava Maahan välittömästi.
Keskeytä tehtävä, järjestämme sinut kotiin.
Toivottavasti saamme sinut kotiin turvallisesti.
Mutta mitä olet kokeillut tähän mennessä?
Onko mitään, mitä voisimme tehdä saadaksemme sen jälleen toimimaan?
Menee ainakin päivä tai kaksi, että saamme sinut käännettyä ja...
Tunnen tämän aluksen paremmin kuin kukaan.
...ehkä saamme sen korjattua.
En halua sanoa, että tehtävä on epäonnistunut.
En saanut sitä toimimaan.
On ihmeellistä, että voimme rakentaa nämä koneet,
jotka ampuvat meidät avaruuden halki.
Mutta loppujen lopuksi, olemme vain pieniä, hauraita olentoja,
jotka tuijottavat maailmankaikkeutta opetellen.
Tärkein asia ei ole teknologia,
vaan ihmiskunta.
Teknologian ansiosta voimme
kokea jotakin todella hämmästyttävää.
Kävellä Marsissa, katsoa auringonlaskua toiselta planeetalta.
Senkaltaiset aidot tunnekokemukset
ovat todella merkityksellisiä tällä matkalla.
Lähetyksen lopettaminen.
Luulin, että minulle oli kaikki selvää.
Käytin vuosia tämän matkan suunnitteluun.
Suunnittelin laitteen, jotta voisimme elää toisella planeetalla.
Sain sen toimimaan aavikolla, mutta...
Mutta se ei ollut syy, miksi minä...
Se ei ollut se hetki.
Join maaperää.
Mutta juuri kun sain sen toimimaan,
sillä hetkellä kun aioin juoda,
jaloistani meni tunto.
Luhistuin.
Yritin ottaa kulauksen, mutta en voinut...
En pystynyt pitämään pullosta kiinni. Käteni olivat kuin...
Ilmaa.
Luulin, että haihdun.
Makasin hiekassa, kiedoin itseni siihen.
Ja raja
minun ja kaiken muun välillä
vain liukeni.
Voisin kuolla,
koska elämä on huikeaa.
Rakastin kuolemisen tunnetta,
ja sitten se meni ohitse.
Tunne meni ohitse.
Tunsin käteni ja jalkani.
Nousin ylös, kävelin kohtaamispaikkaan,
ja päätin juuri siinä ja silloin,
että lähden yhdensuuntaiselle matkalle Marsiin.
Huomenta, Stanaforth.
Aika laittaa lentopuku ylle.
Houston ottaa ohjat aluksen kääntämisestä,
mutta tarvitsemme sinut ohjaamoon hätätapausten varalta.
Polttoainetta on lähetetty avaruusasemalle.
Sen avulla pääset loppumatkan takaisin kotiin ja...
Tehtävä on epäonnistunut,
mutta en voi mennä takaisin.
En välitä siitä, vaikka laitteet eivät toimisi,
tai vaikka kukaan muu ei olisi tulossa.
Tiedän, mikä minua odottaa Maassa,
mutten sitä, mikä odottaa ylhäällä.
Mitä teet? Mitä tapahtuu?
Syrjäytitkö juuri ohjauksen?
Stanaforth, ajaudut pois kurssilta. Ymmärrätkö?
Stanaforth! Tulet ajautumaan pois kurssilta.
Kuunteletko?
Yritän auttaa sinua, Herran tähden. Stanaforth, lopeta!
Tämä on käsky, kapteeni.
Stanaforth!
Toivon, että jonain päivänä joku lukee tämän päiväkirjan.
En tiedä, olenko oikeassa kurssissa.
Alukseni ei kerro sitä.
Jos olen laskenut väärin, ohitan Marsin miljoonilla kilometreillä,
ajelehtien avaruudessa ikuisesti.
Pidän yllä rutiinejani, mutta olen menettänyt toivon tehtäväni suhteen.
Niin monet ihmiset halusivat olla osana tätä matkaa,
lähettäen minulle viestejä matkan varrella.
Olen pettänyt teidät.
Maddox luotti minuun,
ja minä epäonnistuin.
Toivon, että jonain päivänä saatte uuden tehtävän.
Jatkaen sitä, minkä aloitimme.
Ja Skinny,
melkein kuulen sinut siellä,
kun yrität tavoittaa minua.
Nyt kun en selviä,
sinusta tuntuu varmasti samalta kuin minusta.
Rikkinäiseltä.
Tyhjältä.
Olen rakentamani koneen vankina.
Gravitaation painaessa minua alas.
Puristaen viimeisiä vesipisaroita.
Mitä merkitystä on sillä, elänkö vielä päivän
tai viikon kuivuessani kasaan tässä pienessä laatikossa?
Tässä on kaikki, mitä minulla on vielä annettavaa.
Haluan päästä tuonne ulos.
Haluan repeytyä kappaleiksi avaruuteen, antaa sen ottaa valtaansa.
Miksi en avaisi luukkua ja astuisi ulos?
Stanaf...
Yritän...
Jos sinä...
Stana... Skinny, oletko siellä?
Houston, yritän tavoittaa...
Jos olet elossa, ilmoita siitä meille.
Kuuletko...
Jos sinä... Lähetä signaali...
Päästä läpi...
Stanaforth, oletko...
Magneettimyrsky...
Olet lähellä...
Myrskyn läpi turvallisesti... Pääset sinne.
Lähellä...
Kannustamme sinua...
Skinny...
Koko maailma...
Minä tässä.
Kuuleeko Stanaforth.
Kyllä, olen täällä. Minä olen...
Skinny... Siis...
Olet todella lähellä.
Tässä se nyt on.
Meidän kehossamme on enemmän tyhjää kuin materiaa.
Jokaisen atomin ja partikkelin välillä on käsittämätön määrä tyhjää.
Mikä pitää meidät kasassa?
Miksi emme vain valu tyhjiin?
Tämä on syy, miksi tulin.
Antaakseni kaiken.
Saadakseni yhden hetken puhdasta ihmetystä.
En tiedä, kuuleeko kukaan, mutta nyt se on menoa.
Houston, Zephyr valmiina laskeutumaan.
Zephyr vapautettu.
Kolme minuuttia.
Kaksi minuuttia, polttoainevalo syttynyt.
Yksi minuutti.
Siinä se piste on!
30 metriä, kaksi alas.
10 metriä, kolme eteenpäin.
Viisi metriä.
Alhaalla.
Houston, täällä kapteeni William D. Stanaforth Marsin pinnalta.
Mikään ei ole koskaan elänyt täällä.
Mikään ei ole koskaan kuollut täällä.
Ehkä elän ikuisesti.
.:: Ensin www.hounddawgs.org ::.