PRINCEZA ZA BOŽIĆ
Jednom davno u zemlji zvanoj Bufalo
živela je devojčica pod imenom Džuls Deli
koja je sanjala o putovanju na daleka mesta,
gdje ljudi pevaju i plešu.
Kuće su bile pune muzičkim kutijama mehaničkim lutkama i satovima.
Nažalost, nemaju sve priče srećan kraj.
Džuls je odrasla, a i dalje je imala snove.
Nažalost, i dalje je u Bufalu.
Zdravo, ovde Bufalo antikviteti.
Da, kupujemo antikvitete i popravljamo satove.
Naravno, donesite ih ovde.
Ja ću. Ćao, mogu li vam pomoći?
Da, tražim poklon za moju ćerku.
Dobro, šta ona voli? - Pa, ona je...
Pijavica!
Medi, da li praviš nered!? - Ne, samo pravim užinu.
Dobro...
Lepak? Majlo!
Kazakvanskov Nindža Masakr, sjajno!
Hej, Majlo, šta ima? - Zoi, šta ti radiš ovde?
Ja sam ti komšinica. Ovo je i moja prodavnica. - Prestani da me pratiš.
Znaš li što je to za 17+? - Reci mi nešto što ne znam.
Psiho-Bobo ti neće prodati. - Moraću onda da pozajmim.
Jeste li pronašli ono što tražite? - Da.
Idem ja odavde. - I ja.
Hej, stani! - Hajde, idemo!
Pazi! - Dolazi!
Zaustavite tog klinca! - Razdvojimo se!
Majlo!
Savršeno je. Kako ste uspeli tako brzo?
Imam sedmogodišnju devojčicu... i tinejdžera.
Maćeha? - Ne, ja sam njihova teta i zakonski čuvar.
Samo nas je troje, ali imam super dadilju koja drži sve pod kontrolom.
Gđo Kali?
Nema na čemu i srećan Božić. - Srećan Božić.
Upravo sam prodala staru muzičku kutiju. Još samo da prodam sat.
Džuls, moramo da pričamo.
Sigurno znaš da posao slabi. - Mogu biti bolja.
Bila si sjajna. Ne mogu zamisliti koliko ti je bilo teško.
Gubitak sestre i zeta prošlog Božića...
Popravljam se. - Gledaj, nije mi lako reći ovo,
Nažalost, ne mogu te više priuštiti.
Ako se posao ne popravi, zatvoriću prodavnicu.
Arture, molim te... - Žao mi je, Džuls, stvarno.
Ti si najbolja prodavačica koju sam imao.
Imam osećaj da će se uskoro pojaviti neki posao. - Da, hvala.
Majlo, otvori! Imamo hitnu situaciju.
Izlazio si iz kuće, tužiću te.
Jedna reč i lutka Dingl će ostati bez glave. Razumeš? Dobro.
Majlo, ponovo si ostavio kontejner na sred puta!
Ne mogu više da izdržim! - On je ubica!
Sama si tražila. - Šta se desilo?
Teta Džuls, otkinuo je Glavu Dingl! - Ponovo je bežao! - Iskradao si se?
Pogledajte samo kupatilo! - Gđo Kali, tako mi je žao.
Majlo, da li si joj zalepio tašnu?
To je to! Dajem otkaz! - Ne, gđo Keli, trebam te!
Tebi trebaju specijalci!
Čekajte! - Još jedna stvar! Ček nije unovčen... ponovo!
Sadrži nasilje, crni humor, krvave scene i škakljive teme...
Majlo, kažnjen si na dve nedelje.
Nisam! - Jesi! I ne odgovaraj mi!
Ali, Božićni je rapust. - I nema tv-a!
Šta!? To je s... - Ne usuđuj se!
Oprezno, Majlo, ili će Deda Mraz uraditi sve da te zaustavi.
Koga briga? Svako zna da on ne postoji.
Kako to možeš reći? Naravno da postoji Deda Mraz.
Ovo je najgori Božić ikada.
Majlo! Majlo, čekaj!
Dođi ovamo, dušo.
Nemoj da plačeš. - Majlo je rekao da Deda ne postoji.
Nije tako mislio. Ne znači da Deda ne postoji, jer nas je samo troje.
Samo treba da veruješ. - Ja... ja verujem.
I ja, dušo. I ja.
Znam da si veoma ljut na mene, ali...
uništavanje sestrinih snova je užasan način za početak Božića.
Žao mi je.
Medi i ja sutra idemo po drvo. Hoćeš da pođeš?
Voleo bih da je Božić prošao.
Tera me na razmišljanje... o gubitku mame i tate.
Dobro veče. Moje ime je Peizli Vinterbotom.
Vi ste sigurno gđica Medi. Ja radim za vašeg deku.
Imam deku? - Naravno da imate.
Medi, gospodin Peizli i ja ćemo imati razgovor za odrasle.
Samo mi trebaju vaših 5 minuta.
Ne znam kakve su vam namere, ali ime tog deke nije spominjano
od kako se odrekao sina jer se venčao sa mojom sestrom.
To je vrlo nesrećna odluka.
Nesrećna? Da li ste upoznali moju sestru? - Žao mi je, ali nisam.
Bila je sjajna osoba. I taj tikvan od glave porodice je nije zaslužio.
Da budem iskren, oni nisu bilo kakva porodica. Njihov deda je vojvoda.
To je to! Koja je vaša titula? - Ja sam batler.
Stvarno? Mislila sam da su oni izumrli.
O, ne, ponovo smo u modi. P Didi ima tri.
G. Majlo.
Ko je on? - Peizli Vinterbatom.
Došao sam da vas pozovem na Božić u Kaslberi Palati.
Gde je to? - Kamen bačen od Lihtenstajna.
Nije važno, ne idemo. - Zašto?
Prvo, imam posao. - Vaš bivši šef vas je rešio te obaveze.
Nema šanse. Dobila si otkaz!?
Karte će vam večeras biti isporučene i evo vam ček za vaše troškove.
Ne uzimamo novac od kukavičkih članova porodice.
Rekli su mi da se ne vraćam bez vas. - Onda se moraš preseliti u Bufalo.
Može ostati sa nama. - Ne može!
Šta sam rekao? Morate znati nešto. Vojvoda se ne oseća dobro...
I stvarno bi voleo da vidi svoje unuke pre... Znate...
Eto, rekao sam vam... - Žao mi je što to čujem.
Razmisliću o tome. To je najviše što mogu učiniti za sada.
Ne, hvala. - Pobrinuću se za to.
Laku noć, gđice Deli. - Laku noć, gdine Vinterbatom.
Nedostaješ nam, sestrice.
Mnogo se trudim oko dece, ali...
Majlo izgleda ljuto celo vreme.
Medi treba stalni nadzor.
A sada je dadilja dala otkaz...
auto mi se pokvario i izgubila sam posao.
U velikoj sam nevolji.
Volela bih da si ovde i da mi kažeš šta da radim...
Medi, gledaj, gledaj. Zar nije lepo?
Da li smo blizu dekine kuće? - Skoro smo tamo.
Dobrodošli u Kaslberi palatu.
To je dvorac! - To je ogromno!
To je... noćna mora! Deco, ne smete ništa razbiti ovde.
Ko su oni? - Mislim da je to osoblje.
Dopustite mi da vas upoznam, užasno iščekuju da vas upoznaju.
To je gospoda Brč, domaćica. Biće vam na raspolaganju.
Ćao, zovite me Džuls. Kako da vas zovem? - Gospođa Brč.
U redu.
A ovo je Abigejl. Ona će brinuti o Medi. - Lepa si.
A ovo je Flojd, drugi Batler. Brinuće se o gospodinu Majlu.
Imam batlera? To je ludo. Zapravo, mogu li dobiti Abigejl umesto njega?
Ovo je Džordž, poslužitelj, Emi čistačica i Brajan pomoćnik.
Molim vas, sledite me.
Sviđaju mi se. - Deluju puni duha.
Dosta priče. Idemo.
Ovo je predsoblje. Poslednji put renovirano 1852.
Više nismo u Bufalu.
Sluge će vas odvesti do vaših soba, ja ću obavestiti gdina o dolasku.
Ovamo, molim vas!
Baš je klizavo! - Da, čistimo voskom.
Krevet za princezu!
Sjajno!
Gdje je TV?
Prelepo je.
Dobro došli nazad u palatu! - Peizli, drago mi je što te vidim!
Da vam donesem nešto? - Ne, hvala. - Vaša soba je već spremna.
Hvala, Gibson!
O, dragi... Ne, ne, ne... Moramo to odmah popraviti.
Hej, čoveče! Skidaj ruke sa moje hokej majce!
To je posebno godišnje izdanje! - O... Moja greška!
U istočnom krilu imamo biblioteku. - Volela bih sama da se raspakujem.
To mi je posao, gospođice! - Nikome neću reći.
Ako insistirate. Večera se poslužuje u pola devet.
Molim vas, budite tačni. Gospodin mrzi da čeka.
Gospođo Brč!
Brzi Gonzales.
Ćao. - Zdravo.
Žao mi je.
Vi ste Ašton. - Da.
Videla sam vas na slici moje sestre koja je žena... - Mog brata, Čarlsa.
Žao mi je zbog svetla. Prilično je staro, zar ne? A verovatno i skupo.
Znaš, izgleda kao rad Louis Philippe... i jeste.
Sigurno ga mogu popraviti sa malo lepka i sredstva za pričršćavanje.
Samo ga ostavi ovde.
Možete li mi reći gde je dnevna soba?
Dole niz srepenice, levo niz hodnik, druga vrata na desnoj strani.
Hvala. - Pa... Izvinite me.
I meni je drago što sam vas upoznala.
Vaša peenušava vode, gospodine. - Hvala.
Majlo, kasnimo!
Dolazim. Pitam se šta je ovde?
Zaključano je. Što znači: ne ulazi. Hajdemo.
Levo ili desno niz hodnik?
Gdine, predstavljam vam gdina Majla, gđicu Medi i njihovu tetu Džuls Deli.
Ćao. - Jesi li siguran da si doveo pravu porodicu?
Zar ne izgleda kao da će šutnuti nekoga? - Volela bih da šutne Peizli.
Deca izgledaju kao Čarls. - Da, gdine, i ja sam to pomislio.
Nemojte samo stajati tamo, sednite. Ne želimo umreti od gladi, zar ne?
Moj deka!
To je Empajr stolica. - Da, jeste. - Dozvolite, gospodine.
Edvard je izgleda čudesno ozdravio? - Da, i ja sam to primetio.
Nisam rekao celu istinu, tražio je, ali stvarno se ne oseća dobro.
Pa, deco... Ovo je vaš čiča Ašton. - Zdravo.
Da li je i tvoj čiča? - Ne, dušo. Nisam u srodstvu sa njima.
Kaslberi izgleda lepo. - Gluposti. To je hladno i jadno mesto.
Majlo, šta to nosiš? - Swashbucklers majcu.
Ti si mačevalac?
Ne, ludice. - To je hokej tim.
Ne volim hokej. Hrpa budala koji klizaju na ledu, bez zuba.
Ne, kriket... To je pravi sport za muškarce.
Kakav čudak. - Nije čudak, samo je starac!
Pa... Koliko dugo cete ostati? - Zašto, već bi nas se otarasio?
Šalila sam se. - Znam.
Deco, postoji li nešto što biste pitali svog deku?
Da. Zašto si nas ignorisao svih ovih godina?
Majlo... - U redu je.
Istina je da... vaša majka nije imala titulu.
Zbog čega nije odgovarala mom sinu, vašem ocu.
Ali sam shvatio da sam bio... - Pravi magarac?
To nije reč koju sam imao na umu. - Sada ti se promenilo srce.
Da, tokom žestoje borbe sa gripom.
Mislite, kada ste gotovo umrli. - Imao sam uzak prostor za pobeci.
Ali, evo me! A tu ste i vi, svi smo zajedno.
Posle svega, svi mi smo porodica.
Kako se osećate zbog toga?
To zavisi od toga kako planiraš da nam sve nadoknadiš, deko.
Šta se ovde događa? - Samo priključujem tv za g. Majla.
Majlo, mogu li pričati sa tobom?
Tvoja kazna je nema TV.
To je bilo pre no što si me dovela ovde na Božić sa ludim dekom.
Uspeo sam! Radi! - Hvala, Flojde.
Sada ga isključi. - U redu. - Šta?
Ne propuštaš mnogo, mi čak nemamo ni HBO.
Muka mi je da mi govoriš šta da radim, Ti mi nisi majkaa! Ni blizu.
U pravu si. Nisam. Ali se trudim najbolje što mogu.
I meni nedostaje, znaš? Oboje mi nedostaju.
Biće bolje, Majlo. Obećavam. - Umoran sam, idem da spavam.
Da, naravno. Odmori se, vidimo se ujutro.
Već si u krevetu, srculence? - Aha.
Da li si se pomolila? - Nisam još.
Bože, blagoslovi mamu i tatu na nebu i tetu Džuls i Majla takođe.
Nadam se da ne tražim previše, ali neka deka bude malo bolji,
da bi svi imali srećan Božić. Amin.
Dušo, znam da nije deka kakvog si želela, ali...
važno je da ne odustajemo od ljudi.
Nije bio fin prema mami i tati, zar ne? - Ne, nije bio.
Ipak su ga voleli. Možda je vreme da otvorimo srca i oprostimo mu.
Znači, neće biti ljuti što smo ovde? - Ne, biće im drago.
Za tvog deku je veliki korak što je pozvao tebe i Majla u Caslberi.
U redu. - To je moja devojčica.
Teta Džuls, misliš li da će nas Deda pronaći, iako nemamo jelku i svetla?
Ne brini, Deda zna gde su svi dobri dečaci i devojčice.
Lepi snovi.
Zakazao si lov za sutra? - To je tradicija, sećaš se?
Mislio sam da će ti se svideti. - Epa nije.
Ne želim da hrpa podivljalih lovaca luta po palati.
Oče, oni su nam prijatelji. I prekasno je da otkažemo.
Šta je sa tobom? Mislio sam da želiš srećan porodični Božić.
Predomislio sam se.
Zbog Božića mislim o Čarlsu.
A i deca takođe. - To je normalno! Šta si očekivao?
Ne znam... Osećati se bolje.
Dakle, tvoj novi plan je da se svi jadno osećaju? - Nemam plan!
Da? - Izvinite što vas prekidam, samo sam...
Lutala sam po palati i nisam videla jelku. - To je jer je nema.
Zašto? - Ne sviđaju mi se.
To su zeznute i prljave stvari, koje svuda ostavljaju lepljive bodljike.
Oče... - Ali usrećuju decu.
Ne želim jelku. - Reci mi onda šta želiš?
Mislim da ne zna. - Naravno da znam.
Želim znati zašto sam ih dovela, ako ne zbog srećnog Božica?
I ne govorim o Božiću u jezivoj palati, gde svi hodaju kao zombi.
Govorim o srećnom Božiću sa zvonima i velikom prljavom jelkom,
s puno svetla da Deda zna gde smo.
Ova deca su imala tešku godinu. - I mi smo.
Onda smo svi zaslužili srećan Božić, zar ne?
Možda treba da razmisliš o jelci. - Neću.
I ako ti se ne sviđa ovde, vrati se u Ženevu.
Ne znam zašto si se uopšte vraćao kući.
Jer... sam tvoj sin.
Možda ne tvoj omiljeni, ali sigurno jedini živi.
Gospodo, dame...
Ko je to? - Džuls Deli iz Amerike.
Čarlsova deca su došla u posetu. - Dovela ih je čak ovde u Kaslberi?
Šta želi?
Hajde, vas dvoje. Idemo. - Hajdemo.
Dobro jutro!
Zdravo...
Hej, Pejzli. Sjajna dekoracija.
Da, i ja sam to uvek mislio. Deca čekaju u kolima da krenu do sela.
Možete li ovo staviti u kola? Hvala vam.
Deco, pogledajte! Hor!
Oni su siročići, kao što smo mi?
Da, ali vi imate mene. Oboje me imate.
Sledeći zadatak... Božićno drvo!
Hajde, Majlo. Hajde.
Šta je to? - Zove se orgulja.
Pogledaj sve te jelke! - Ovako... Zašto ne odeš da odabereš najlepše?
Hajde, Majlo. - U redu je.
Hajde! Odaberi nešto lepo. - Ne, šetaću se okolo.
Dobro. - Teta Džuls, hajdemo.
To!
Teta Džuls, pronašla sam drvo!
Baš je lepo.
Hej, upravo si me pogodio!
Odnesimo ovu jelku u palatu.
Hej, tebi govorim! Šta je sa tobom!? Izvini se!
Majlo!
Potreban nam je led.
Sedi!
Pobio se!
Ja... - Ućuti! Majlo... - Ne razumem zašto si toliko ljuta.
Oborio si prodavca, napao siroče i uništio koncert, kog provodi sestra.
Moj Bože!
Žao mi je.
Barem imate šta da pričate unucima, zar ne?
Odakle ti to? - Gđica Deli, gospodine.
Zdravo. Kako se deci svidelo selo? - Ne pitajte, sada su sa Pejzli.
O, vaše stablo je prošlo ovuda.
Kakav je bio lov? - Zašto tako govoriteš?
Nisam šampion u mučenju nevinih lisica. - Dobrodošli u klub.
Kako to mislite?
Lov na lisice mi je strašno okrutan, pa sam zabranio lov.
Šta ste onda lovili? - Čoveka.
Čoveka? - Da.
Pravljenje lažnog mamca.
Žao mi je. To nije upisano u Bufalovim sportskim stranicama.
Ašton i ja nismo formalno vereni, ali uskoro ćemo biti.
Zdravo. Ko ste vi? - Džuls, ovo je moj prijatelj Tomas.
Da li se Ašton ponaša pristojno? - Kao princ.
Bolje je, jer posle svega i jeste.
Vi niste pravi princ, zar ne? - Jesam.
Ne. Ali... - Ta titula dolazi sa majčine strane.
Hoćete li nam se pridružiti na čaju? - Naravno da hoće.
Gledajte koga sam pronašao! Amerikanku! - Ćao.
Zdravo, dragi.
Džuls Deli, ovo je dama Arabela Marčand du Belmont.
Sjajno ime. - Misliš, titula?
Takođe mi je sesta, ali ne voli to da prizna.
O, sendviči.
Izgledaju ukusno.
Sa čime su? - Potočarkom i krastavcem.
Da li imate popodnevni čaj? - Radije pileća krilca i pivo.
I ne poslužuju se na ovakvom tanjiru.
To je zapravo set tanjira koje je naslikao Luis Bilton.
Misliš Kristofer Landžri? - Ne, mislim Luis Bilton.
Moja greška.
Gospođice Deli, pronašli smo kutije. - Pronašli su kutije...
Žao mi je, moram da idem. Drago mi je što sam vas upoznala.
Hvala vam za sendviče.
Kažeš Luis Bilton... Da pogledamo...
Pa, sestro, bojim se da je amerikanka pobedila. - Dragi!
Pogledaj ih samo... Prelepe su! Hvala!
Takve dekoracije su zabranjene. - Zašto?
Gospodin nikada to ne bi dopustio. Vratite to grozno drvo na mesto!
Šalite se, zar ne? Božić je.
Vi se ne šalite.
Možete li dopustiti da jednom svetli? - Ništa ne svetli u Kaslberi palati.
Gospođo Brč, imate li decu? - Ne.
Nećaka ili nećaku? - Ne.
Bili ste nakada dete, zar ne?
Kako možete uskratiti deci Božićno drvo?
Zar se ne sećate kako je bilo?
Bilo je to bedno detinjstvo. Nikada nisam imala srećan Božić.
Jedne godine... sam zapravo našla puno uglja u svojoj čarapi.
To je strašno! - To nijedna devojčica ne zaslužuje!
Možda sam zaslužila, ali ipak...
Dobro!
Spremna sam! - To je pravi Božićni duh, gđo Brč!
Prvi ukras je stavljen na jelci. - Drugi.
Ne razumem zašto izlazimo na zadnji ulaz kada idemo na lov.
Znaš šta moj otac misli o blatnjavim čizmama. - Mislim da je lud.
Dragi, ne zaboravi da imamo ručak ovog vikenda sa mojim roditeljima.
Ne bih ga propustio.
Majlo, vrati se!
Medi! - Stanite!
Žaoo mi je, gospodine, to je moja greška. - Jesi li dobro?
Sve je u redu, Peizli.
Sve osim moje nove torbe je u redu.
Znaš, dobro bih pazila na Aštona da sam ti. Potpuno van kontrole.
Idemo, Tomase. - Ćao, Tomase.
Hoćete li mi reći ko je počeo? - On je počeo!
To sam bio ja. Žao mi je, Medi.
U redu je.
Sada kada je sve dobro, zašto ne pomognete Pejzliju sa obavezama?
Sa obavezama? - Da.
Hranjenje ponija. - Ponija?
To je sjajna ideja. Idemo deco! Nađimo šargarepe. - Volim ponije.
Hvala. - Nema frke. Posle vas.
E, to je drvo.
Zar nije lepo? - Veoma je lepo.
Želiš li pomoći? - Voleo bih.
Upozoravam vas, ne znam šta radim. - U redu je. Ne može se pogrešiti.
Višlje. - Višlje? - Pa, ti si viši, tako da te mogu iskoristiti.
Višlje? - Da, da.
Super. Hvala vam. Prelepo. - Savršeno.
To je promena. - I to srećna.
Mogu li ja ukrašavati?
Ovo je najveće drvo koje smo imali.
Znam. Teta Džuls ga je kupila karticom za hitne slučajeve.
Nisam znao da još uvek radi.
Pogledaj to.
Tatin najdraži ukras. - Vrlo je lep!
Šta je ovo!?
Božićno drvo, oče. - Vidim, nisam prokleti idiot.
Odakle je došlo? - Ja sam ga kupila.
Lično sam vam rekao da ga ne želim!
Evo, deko, najlepši ukras je za tebe.
Ašton je rekao da ti je omiljeni.
Stvarno je rekao, zar ne?
Da li se sećaš?
Da, sećam se.
Ja i moj stariji brat... Svako od nas je dobio po jedan za Božić.
I... ja sam slomio moj.
Plakao sam iz sveg glasa. Pa mi je dao svoj ukras.
Mislio sam da je zauvek izgubljen. - Ima posebno mesto za njega.
Hvala, Džuls. To je zaista prekrasno drvo.
Nema na čemu. Ali nije samo moja zasluga.
Dođi, Edvarde, ima mesta za ukrase. - Posluga će se pobrinuti za to.
O, ne... Ovo je najbolji deo Božića.
Porodica koja zajedno ukrašava jelku. - Pridruži nam se, tata.
U pravu si, draga moja.
Uživa. - Znam.
Još uvek mu je teško. - Da. Volela bih da mogu nešto učiniti.
Prepusti to meni.
Spavam!
Dobro jutro. Nađimo se na terasi za 15 minuta.
Da li je to naređenje?
To je zahtev.
Super. - Tvoj red.
Na koje oko bolje vidiš? - Ne znam i ne zanima me.
Ovo je glupo! Vraćam se u krevet! - Majlo, Majlo!
Mogu ti pomoći. Molim te. Vrati se i uzmi luk.
Stavi ga na tu stranu.
Prste namesti ovako... i diši.
Pogledaj metu. Na koje oko bolje vidiš?
Na desno. - Onda gledaj sa njim.
Nosio sam sočiva kad sam bio tvojih godina. - Stvarno?
Teško je za tuču. Kasnije sam odustao.
Zašto? Nisi mogao da izdržiš udarac?
Naprotiv. Iako sam pobeđivao, osećao sam se kao gubitnik.
Sada rastegni luk.
Kada pustiš strelu, neka ponese sav tvoj bes.
Super. - Ponovo?
Dobro jutro, gospodine. - Dobro jutro, Pejzli.
Smešno je koliko ukrašavanje jelke može ojačati Božićni duh.
Pejzli, za koliko dana je Božić? - Za pet, gospodine.
5... To će biti teško, ali uspećemo ako odmah pošaljemo pozivnice.
Pozivnice? - Da, za bal.
Mi... ćemo imati bal?
Da, Božićni bal. Upravo sam odlučio.
Moramo unajmiti orkestar. I reci Aštonu da pozove sve prijatelje.
Jeste li dobro, gospodine? - Nikada bolje.
Kako su deca? - Zauzeti su. Ašton uči Majla streljaštvu,
a gđice Medi i Džuls po palati traže glavu lutke Dinkl.
Izvini, trebala sam da ušijem tu glavu. - Dobro jutro.
Vaše? - Hvala. - Pogledajte!
Opa! To je tragedija!
Da li želiš novu? - Ne!
Onda ću uposliti najbolje ljude da pronađu tu glavu. - Hvala.
Hajde, Medi, idemo na čajanku. - To!
Videla sam vas jutros sa Majlom.
Lepo je od vas što provodite vreme sa njim.
Ako vam nije zadao previše brige. - Zapravo, lekcija je dobro prošla.
A ti si sedeća. - Nisam baš dobra sa oružjem.
A šta misliš o valceru? Moraćeš da igraš na balu kog priprema moj otac.
Stvarno priprema bal? - Da.
Nešto ga je izgleda promenilo.
Hoćemo li?
Previše si kruta. - Htela sam reći istu stvar o tebi.
Dopusti mi svoju ruku.
I kako bi to trebalo biti? - Opuštujuće.
Mnogo bolje. Sada treba brojiti.
Jedan, dva, tri. Jedan, dva, tri.
Žao mi je, nisam muzički talentovana.
Ne brini, ja jesam. Sa pet godina sam naučio da sviram violinu.
Ti sviraš violinu? - Da.
A sada, pokušaj da se koncentrišeš. - Ja samo mislim da je to zanimljivo.
Čini mi se zanimljivo da jedeš krilca i znaš umetnost Kristofera Landžrija.
Deco, razmišljao sam...
pošto ste oboje Hantingteni, dužnost mi je da vam proširim obrazovanje.
Možeš li biti van dužnosti tokom praznika?
Birate između jezika, književnosti, muzike, plesa i umetnosti.
Odabrala sam balet.
Šta si ti odabrao? - Električnu gitaru.
Ovo je nemoguće. - Hajde, razvedri se malo.
Stvarno nisam fanki tip. - Ne brini, ja jesam. Osnovne lekcije s YMCA.
Hajde, znam da si princ, ali sigurno su ti negde skriveni plesni pokreti.
Užasno mi je žao što vam prekidam ovaj geto ples,
Ali imamo... - Ručak... sa tvojim roditeljima!
Tako je. Izvini nas.
Stvarno mi je žao. - U redu je, opraštam ti, ovog puta.
Sada imaš dosta ometanja.
Znas, Ašton, mislim da je super što pomažeš ovoj deci. Ozbiljno.
Izgleda da baš uživaju, zar ne?
Da, ali njihov život je u Bufalu i uskoro idu kući.
Naravno, viđaćete se praznicima i drugim prilikama.
Ali, moramo biti realni, nisu poput nas.
Ne bi bilo fer pokušavati promeniti ih. - Promeniti ih?
Žao mi je što vas prekidam, ali imamo manjih problema sa pripremama za bal.
Kakvih? - Kuvar se ne može odlučiti izmedu škampi quiche i lososov mus.
Ja glasam za lososa. Naravno, kavijar bi bio mnogo bolji.
Dakle, losos onda? Ili nijedno?
Možda je bolje da se vratim kasnije.
Govoreći o sutra uveče, imam divnu haljinu za bal.
Otprati me do auta.
Koju haljinu je izabrala gospođica Džuls? - Verovatno je tu.
Nije baš za devojku bala. - Možda će dobro pritiskanje pomoći...
Kako ide popis gostiju? - Dobro. Skoro su svi prihvatili poziv.
Dobro je.
Da, u pravu si.
Zar ne bi trebalo da si na ručku sa Arabelinim roditeljima?
Razmislio sam i propustio ga zbog rasporeda. - To je vrlo neodgovorno.
Porodica du Belmond je vrlo cenjena, zar ne? To je bila greška.
Ne, oče. Uveravam te, nije bilo namerno.
Onda je sve u redu...
Primetio sam da mnogo vremena provodiš sa Džuls.
Da. Učim je kako da pleše na balu.
Da li je moramo pozvati?
Da pogodim, ne želiš je tamo samo zato što nema titulu.
Da je samo to... Nego se takođe ponaša vrlo nepristojno.
Pretpostavljam da ne možemo da je ne pozovemo?
Ne. Samo se nadajmo da nije toliko bestidna, to je sve.
Zdravo.
Taj sat ne radi godinama.
Samo je trebao malo dodira. Sada bi trebalo da radi normalno.
Ti si neverovatna!
Treba da ispečem božićne kolače, obećala sam deci.
Ovo je vrlo lepo.
Napravila ih je gđica Džuls. Draga devojka.
Pitam se šta ga je nateralo da opet svira? - Misliš ko?
Šta je, Flojd? - Oprostite što vas prekidam, gospodine.
Ali, pronašao sam je!
Mislim da si ovo tražila.
Hvala, Medi će biti oduševljena.
Jesi li dobro? - Nešto mi je upalo u oko.
Dobro sam. - Naravno.
Hteo si nešto drugo? - Da.
Hteo sam te pitati...
Imamo problem sa izborom jelovnika.
Šta je bilo? - Škampi quiche ili lososov mus?
Šta ti se više sviđa - Škampi quiche. - Eto ga onda.
Voliš li ti škampe? - Veoma. - Onda je rešeno.
Laku noć.
Čarls je bio najbolji, znaš? Tvoj otac.
Mnogo bolji nego što ću ja ikada biti.
Zašto je zaključao njegovu sobu? - Verovatno...
jer sećanje previše boli. - Da, ali samo ovo je ostalo od mog oca.
To ga čini živim. Zašto ne želite da se sećate?
Svakog jutra kada se probudim, pokušavam da ne zaboravim, ali...
Njegovo lice sve više i više bledi.
I ubrzo, ako ne pokušavam, ništa neće ostati.
To nije tačno.
Ljubav koju je osećao prema tebi će uvek biti ovde.
Mnogo podsećaš na njega.
Stvarno? - Da, naravno.
Majlo, veoma mi je drago što ste ti, Medi i Džuls došli za Božić.
Svima ste podigli Božićni duh. Nadam se da znaš to.
Šta misliš da ostavimo vrata od sada otključana?
Hajde, kasno je, a sutra je veliki dan.
Dolazim, dolazim.
Oprosti što sam te probudila! - Je l' sve u redu?
Ne, bio je mali incident. - Incident?
Veoma mi je žao, gospođice, nisam shvatila da je metal prevruć!
Uredu je, Abigejl...
Ne plači. Gđica Džuls nema haljinu za bal, ne ti. - Šta to gori?
Opa, to je baš velika rupa. - Hvala, Pejzli, za tvoje mišljenje.
Šta ćemo? Sve prodavnice su zatvorene za Božić.
Moraćemo da je popravimo. - Možda je ovo znak. - Kako to mislite?
Ne bi trebalo da idem na bal. - Ne pričajte.
To bi bila greška. Da nije vas, ne bi ni bilo bala.
To je veoma ljubazno od vas, ali mislim da ću ga propustiti.
Ide u smeće.
Moramo nešto da uradimo. Ovo je moja ideja...
Moram reći da vam odlično pristaje, gospodine.
Hvala, Pejzli. Ovo će biti sjajno veče.
Kristalne čaše za bal.
Pačriša, našla si ostatak posuđa! Pametna si. Odnesi ga u kuhinju.
Te čaše u dnevnu sobu.
Da li je sve u redu? - Jeste. - Odlično.
O, muzičari su ovde. - Ovuda, gospodo.
Dobrodošli. Ovuda, gospodine.
Vrati se na posao. - Naravno.
Ne shvatam zašto ideš kući ranije. - Moram pronaći posao.
Uostalom, ti i Medi ćete se zabaviti.
I videću vas kada se vratite.
Potplatiću agenta 007. Prilično super.
Teto Džuls. - Da?
Ti si prilično super. - Hvala, Majlo.
Evo moje princeze.
Medi, moraćemo uvesti u program manje jedenja grickalica.
Zašto ne ideš na bal sa nama? - Sledeći put, dušo. Važi?
Ali, propustićeš Božić.
Ovako... Slavićemo kada se vratite. Tako ćete imati 2 Božića.
Učini mi uslugu. Hoćeš li se poz- draviti sa dekom i ujakom za mene?
Čekaj dok odem, važi? - Da li si sigurna?
Da, tako je mnogo bolje. Imaju puno posla večeras.
Kao što je vaše predstavljanje Kaslberiju.
Hajde, ustanite, želim da vas vidim.
Izgledate neverovatno. Mnogo vas volim.
I znam da vas roditelji ponosno gledaju.
Kao i ja takođe.
Jedan zagrljaj za njih.
Idite.
Dobro veče. - Hvala, gospodine.
Ovo je dobar izbor.
Kaslberi železnička stanica, molim.
Gospođice Deli?
Gde je vaša teta Džuls? - Trebalo bi da kažemo... - Ne još.
Sta da mi kažete?
Edvarde. Damo Blanchart.
Požurite, nemamo mnogo vremena.
Čekajte! Ulazite, ulazite!
Gde idemo? - Na stanicu. Džuls je odlučila da ode. Hajde!
Daj gas!
Arabela, draga, izgledaš dražesno.
Gospodine Edvarde, veoma ste ljubazni.
Tomase! - Zdravo, dragi.
Edvarde, sjajno je videti vas opet.
Arabela, povušavao sam da te dobijem. Zašto se nisi javljala?
Spremala sam se za bal.
Rekao sam da je hitno! - Prestani dramatizovati!
Moram da pričam sa tobom. Pod hitno. - U redu.
Džuls, gde ideš? - Gospođo Brč, čekam voz za aerodrom.
Nešto si zaboravila. - Stvarno?
Da, to je u autu. Hajde. - U redu.
Ćao, svi ste ovde!
Šta je to? - Haljina za bal.
Lepo je od vas što ste je sredili! - Nismo baš.
Sigurna sam da je u redu. Hvala vam puno!
Zar nećeš bar da je pogledaš?
Naravno...
Ono nije moja haljina. - Jeste, gđice. Pejzli ju je naručio iz Beča.
Ko je platio ovo? - Sve stvari su na popustu.
Ali, ovo je previše! - Uzmi to i ulazi u kola.
Flojd, sedi napred. Moramo da požurimo. Džuls mora stići na bal.
O, moj Bože!
Bila je urednica francuskog Vougue, koja je govorila o grofici Lilihuk.?
Nisam siguran. Arabela, misliš li da smo savršen par?
Kako glupo pitanje. Savršeno se uklapamo.
Svi to kažu. Čak i naši roditelji misle da smo savršen par.
A šta da nemam titulu? - Ne budi smešan, dragi.
Nisi mi odgovorila na pitanje. - Jer je veoma glupo.
U redu... Da si baštovan, ne bih ti dala ni minut svog vremena.
Eto. Da li si to hteo da čuješ? - Da.
Zašto? - Zato što je istina.
Ne želimo iste stvari. Moj život ne odgovara tvom.
Ti to raskidaš sa mnom?
Naravno da ne raskidaš. Svi očekuju da se verimo.
Stvar je u tome što nisam siguran da te mogu učiniti srećnom.
Ne zanima me da budem srećna. Želim da budem princeza!
Gotovo je, Arabela.
O, tu su zaljubljeni golupčići. - Majko.
Gde vam je teta Džuls? - Ne možemo reći.
Doveli smo Džuls. Dolazi.
Dame i gospodo, gospođica Džuls Deli iz Bufala!
Bufalo? U današnje vreme dopuštaju svakome da dođe na kraljevski bal.
Teto Džuls, ovde si! - Lepa haljina! - Hvala.
Drago mi je što si se vratila. - I meni.
Džuls, nemam reči. Izgledaš zanosno.
Hvala, gospodine. - Mislim da bal treba da počne.
Damo Kristino.
Pa, deco, hoćete li plesati? - Da! - Važi.
Džuls? - O, ne. Mislim da ću čekati ovde.
Henri Dasson.
Da li uživaš?
Samo se divim tvojoj dekoraciji. - Vidim.
Znate mene i antikvitete. Ne mogu da se odvojim od njih.
Ne brinite, neću ga slomiti. Pazim da vas ne osramotim.
Kako to misliš? - Čula sam tebe i Edvarda u studiju.
Znam da niste hteli da me pozovete. Glupača bez titule i bogatstva.
Ko? Ne. Došlo je do nesporazuma. Otac je govorio o Beni Mekraken.
Ko? - Ona je strašna žena u stilu grizlija, plaši decu...
A i starije osobe. Eno je tamo.
Da, u pravu si. Nije da je grizli, ali...
Džuls, moraš da znaš... Možda i ne moraš, ali...
Istina je da mi je mnogo stalo do tebe. Ne zanimaju me titule.
Ti si veoma smešna, pametna i stidljiva, što je retka kombinacija.
Mislim da sviraju našu pesmu.
Zar imamo pesmu? - Sada je imamo.
Učini nešto! - Gde je Edvard?
Zašto ste tako uzrujani?
Predlažem da pripazite malo na vašeg sina i titulu.
Ne znam o čemu pričate. - O onome.
Da li si dobro? - Da, samo mi treba malo vazduha
Naravno.
Džuls, čekaj!
Vrati se unutra, sigurna sam da te traže. Ja ću ostati ovde neko vreme.
Ne, i ja ću ostati ovde sa tobom.
Ako ti ne smeta.
Ali, šta je sa Arabelom? - Gotovo je.
Šta se dogodilo? - Ti si pogodila moje srce.
I kako sam to učinila?
Ti si princ Kaslberija, a ja jadna devojka iz Bufala. - Tačno.
Neviđeno! Princ Ašton tu javno flertuje sa tom djevojkom.
A trebalo bi da objavi veridbu sa mojom ćerkom. - Moj sin odlučuje.
Znamo o vašim sinovima i njihovim slabostima za žene bez titule.
Pazi na svoj jezik, ženo!
Ja sam vrh grofica Belmondo i ne možete mi tako govoriti!
Možda jeste grofica,
ali Džuls Deli je mnogo veća dama nego što ćeš ti ikada biti.
Očigledno ne znate pravu Džuls Deli. Juri vaš novac, zašto bi bila ovde?
Svako vidi da sama ne može izdržavati tu decu.
Zato sam odradila malo ličnog istraživanja.
Da li ste znali da je Džuls Deli otpuštena sa posla?
Gospodin Majlo je zapravo kleptomanijak?
I da je mala Medi debeli zavisnik o hrani?
To je laž! - Ne, Arabela je u pravu.
Vidite? Rekla sam vam.
Majlo je stvarno ukrao igricu, ali je ubrzo vratio.
Medi zaista ima strast prema čipsu, što pokušavamo srediti.
I stvarno sam nezaposlena, ali nadam se ne zadugo, jer volim da radim.
Možda ne znam puno o majčinstvu, ali nam ne treba novac za sreću.
Samo trebamo jedni druge.
Oni su pametna deca, koja zaslužuju da imaju porodicu.
Koliko god ti nemoguće izgledalo, Arabela, samo zbog toga smo ovde.
Ašton, zar joj ozbiljno veruješ?
Da, verujem joj.
Edvarde, sigurno vidite da je... - Koga je briga?
Kažeš da je Džuls loša majka?
Pa, i ja sam bio loš otac. A još gori svekar.
Džuls je izgubila posao? Ti nisi radila ni jednu sekundu u životu.
I ako me pitaš, Arabela Marchand du Belmont,
ti si ovde zbog bundi od nerca i biserskih ogrlica.
Jesam!
To je to! Odlazimo! - Hvala Bogu. - Hajde, Tomase!
Hvala, tata!
Ne, hvala tebi što nisi odustatao od stare budale.
Mogu li ti dati jedan očinski savet?
Ne dopusti da ti ta devojka ode.
Mogu li razgovarati sa vašom tetom na trenutak? - Da. Naravno.
Džuls, znam da nemamo hokej i pileća krila, ali imamo kriket i palačinke.
Da li ćeš razmotriti mogućnost da Majlo, Medi i ti ostanete za stalno?
Ovde... u Kaslberi palati?
Džuls nosi prekrasnu haljinu. - Da, gospodine.
Odličan ukus! - Pitam se gde ju je kupila?
Trebalo bi da mi pošalješ račun sutra ujutru.
Idemo natrag na posao.
Hvala vam, gospodine. - Ti si dobar čovek, Pejzli.
Pa, vreme je.
Deco!
Deda Mraz!
Vidiš, Medi, bio sam u krivu. Postoji Deda Mraz.
Dođite, deco. - Idite.
Pozdrav, Deda Mraze! - Dođi ovamo!
Pogledaj sve te poklone! - Pogledaj taj veliki zlatni!
Odakle svi ovi pokloni dolaze?
Edvarde, neverovatan si. - Ne, draga moja, ti si neverovatna.
Šta je bilo, oče? - Voleo bih da je Čarls ovde.
Ali ovde je. Zar ga ne vidiš u Majlovim srećnim očima?
Ili u lepom Medinom osmehu?
Čarls je ovde. Kao i moja sestra.
U pravu si, draga. Aštone, ovo je stvarno pametna djevojka.
Ne bi trebalo da žalimo izgubljeno, nego da slavimo ono što smo našli.
Srećan Božić! - Srećan Božić!
Gledaj! Predivno je! - Vatromet!
Hajde, ovo morate da vidite!
Srećan Božić!
Džuls i Ašton, sve najbolje!
Zdravo, moj prinče! Zdravo, moja princezo!
Zvuči kao da smo u redu za prestol. - Takoreći i jesmo. - Ne!
Stvarno?
Idemo.
Istina je da nemaju sve priče srećne krajeve.
Ali, za Džuls Deli, sanjara iz Bufala,
ova priča je tek početak.