Znači tata će doneti picu kući.
Lusi?
Lusi!
Ne zovi me tako.
Kako hoćeš da te zovem?
Lusinda. Odraslije je.
U redu.
Lusinda, ha?
Da.
Znaš, nije davno bilo kad si tražila od mene
da dođem u tvoj krevet kad si imala noćne more.
Kako god. Imala sam 4 godine.
Moram nešto da te pitam.
Šta?
Pa, ima to kampovanje
i svi idu.
To nije pitanje.
Mogu li i ja?
Zar nije malo hladno za to?
Bićemo u kolibi.
Hoće li biti neko od roditelja?
Ne.
Hoće li biti dečaka?
Ne.
Morgan ide.
To mi je mala uteha.
Molim te, mama?
Žao mi je, Lusi. Jednostavno mislim da to nije dobra ideja.
To nije pošteno.
Da i...
Da tvoja tetka ima brkove, bila bi ti teča.
Jebeno mrzim kad to kažeš.
Nećeš da ideš. I ako i dalje budeš tako razgovarala sa mnom
nećeš ni ići nigde još dugo vremena.
Moraš da shvatiš da je to za tvoje dobro.
U redu, Lusi?
-Lusinda... -Ja ću peške.
Lusi, ma daj. Lusi!
NESPOKOJ PREVEO NENAD IRIG
Četiri miliona dece u ovoj zemlji pati od ozbiljnog mentalnog
poremećajakoji izaziva značajno pogoršanje funkcija organizma.
I pored uspeha u lečenju, preko miilion slučajeva
još uvek nije sanirano.
Tes?
Pa..
Šta misliš?
Ovo je drugačije.
Ponela si skejtobord?
To je tvoj skejt. - Sada je tvoj.
U redu.
Ne bi trebala da vozi skejt ovuda.
Nema trotoara.
Kaži mami da ne bude tako staromodna.
Ne budi tako staromodna.
Da li klima glavom?
Da.
Sviraš one akorde koje sam te naučio?
Malo.
Žice mi povređuju prste.
Što više budeš svirala, koža će ti ojačati.
Onda nećeš ništa osetiti.
Dobro.
Vežbaćemo zajedno kada dođem kući.
Kada ćeš doći?
Uskoro.
Doći ću kasnije sa posla.
Kao i prošli posao.
Da.
Ponovo sam proverila sa direktorom škole,
i ona još uvek misli da bi trebala da nastaviš posle zimske pauze.
U redu.
Biće to novi početak.
Uzela si lek?
Da.
Moraš da ga piješ svaki dan
i tako da si radila, jasno? - Znam.
Ovamo, momče!
Zdravo. Otac Majers.
Džesika.
Ovo je Tes.
Skraćeno od Tereza.
Nemojte molim vas da me zovete tako.
Tes. - Izvini.
Pobrinuću se da izgovorim molitvu za...
Hvala vam oče.
Tes? - Hvala.
Zdravo.
Saro?
Ja...
Nisam te video skoro ovde.
Možemo li nešto učiniti za tebe?
Ne. Hvala vam.
Ružno si sanjala?
Hej, ovo je Lusin telefon. Trenutno nisam ovde.
Ostavi poruku i javiću ti se.
Šta ćeš danas da radiš?
Čitati.
Istraživati.
Hej.
Sećaš se šta je doktor Peti rekao?
Uvek gledaj u oči.
Uznemirenost, depresija,
nagle promene u ponašanju,
halucinacije.
Bila je po raznim bolnicama...
Praktično je ceo život na različitim lekovima.
Sećam se prvog puta.
Imala je 5 godina.
Sedela je u ćošku
sva zgrčena...
I samo je udarala glavom o zid...
Iznova i iznova.
Bili smo jako mladi kad smo je dobili.
U stvari njenih godina.
Ja sam...
Mnogo sam se trudila.
Napravila sam mnogo grešaka.
A onda pomislim...
Sada joj je dobro.
Izgleda da ste uradili dobar posao.
Čini se kao tinejdžerka.
Tes, dolaziš na večeru?
U redu. Hoćeš da vrata budu otvorena ili zatvorena?
Nije bitno.
Šta to radiš?
Samo gledam.
Hladno je.
Šta to pevaš?
Ništa. Nešto što sam izmislila.
Pjer je pitao da li ideš na kampovanje.
Moram da kupim novi kupaći da sakrijem ožiljak.
Zajebi to. Tvoj ožiljak je strava.
Piter kaže da je kao opaka tetovaža.
Čekaj. Znači li to da je tvoja mama pristala?
Lusinda.
Nisi je još ni pitala,
Zar ne? -Ne. Još ne.
Sara je strava. Dozvoliće ti.
"Sara je strava"? - Bolja je nego moja mama.
Da, Morgan, to ne bi bilo teško.
Ne ogovaraj moju mamu, kučko.
Sara razume. Ona je kao, svetska.
-"Svetska"? -Da.
Svetska.
Ma daj. Tvoji baba i deda su misionari.
Nisu se nigde zadržavali.
I šta god da uradi uvek ovde završi.
Nikad me neće pustiti.
Kaži joj da ja idem. To će je oraspoložiti.
Da.
Samo je pitaj, kukavice.
Mogu li da ti pomognem?
Dobro, onda.
Imala sam nekad takvu ogrlicu.
Kako to da ovde niko ne dolazi?
Molim.
Uvek sam preko puta ulice.
Niko nikad ne ulazi.
Niko više ne čita knjige.
Ja ih volim.
I ja.
Poželim da nismo jedine.
Da tvoja tetka ima brkove bila bi teča.
Ponovi to.
To je samo nešto šta moja mama govori.
"Razumeti svoje snove." Dobra knjiga.
Imam noćne more.
Moja ćerka isto.
Moram da spavam sa njom kad ih ima.
Treba li ti još nešto?
Ne hvala.
Tes?
Da li si uzela lek danas?
Znam da ti ne prijaju.
Ali doktori su ih prepisali sa razlogom.
Znaš?
Znala si da će biti kontraindikacija.
Ne... Znam.
To je bolje nego alternativa, zar ne?
Želela bih da razgovara sa mnom.
Mislim, ti imaš bolju komunikaciju sa njom
a udaljen si 10 000 kilometara.
To nije istina.
Prestroga si prema sebi.
Takva kakva je Tess... Kakva je iznutra...
Tiha, pametna, uplašena.
Ona je poput tebe.
Boli te stomak?
Daću ti antacid, u redu?
Evo ti, Tes. Uzmi obe, u redu?
Uzmi obe.
Neće da prestane.
Ja neću da prestanem.
Neću da prestanem.
Sve će ovo da se završi. Sve će ovo da se završi.
Sve će ovo da se završi....
Da li si kući?
Upravo izlazim sa posla.
Odlazi!
Ostavi me na miru!
Samo odlazi!
Odlazi!
Prestani, molim te! Prestani!
Molim te!
Tes?
Tes. Tes!
Roberte, počela je da se seče.
Neće me pustiti, čak ni zbog toga.
Ne brini.
Naći ćemo ti pomoć.
Zašto mi nisi rekla da te boli?
Uvek mi kažeš.
Tes! Tes!
U pomoć!
Pomozi mi.
Pomozi. Molim te.
Halo? - Molim te.
Mama...
Mama, pomozi mi, molim te.
Halo? - Pomozi mi, molim te.
Hej, ovo je Lusin telefon. Ostavi poruku i javiću ti se.
Da li razgovaram sa Tes?
Vidite li onu osobu tamo?
Tamo nema nikoga.
Hajde da pogledamo tvoje crteže.
Rekla si da si imala osećaj
da te nešto vuče na dole.
Nisi mogla da se pomeriš.
Znaš li da postoji hemikalija u tvom mozgu
koja te paralizuje dok spavaš?
Zato da ne ustaješ dok sanjaš.
Nisam spavala.
Uzimala si lekove.
Da.
Ali nema veze.
Ionako ne deluju.
Na halucinacije?
Zvukove.
Kakve zvukove?
Misle da je ozbiljan slučaj
disocijativnog poremećaja ličnosti.
Lekari predlažu da je pošaljem u instituciju
gde bi bila pod nadzorom.
Rekli ste da može da pomera udove?
Treba im još testova.
Ništa nije pomoglo.
Dajte da ja pokušam.
Veruješ li u Boga?
Ne znam.
Jačajte u Gospodu,
"... i u sili moći njegove.
Obucite se u sveoružje Božije, da biste se mogli
održati protiv lukavstva đavolskoga.
Jer ne ratujemo protiv krvi i tijela,
nego protiv poglavarstva, i vlasti,
i gospodara tame ovoga svijeta, protiv duhova zlobe u podnebesju.
To neće pomoći.
Razgovarala sam sa tvojim mlađim bratom.
Stefan, zar ne?
Oko 9 godina.
Kaže da ti oprašta
to što si uradio.
Gde je on?
Šta je to bilo?
Ja nisam ništa rekla.
Niste valjda ozbiljni?
Džesika, želim da vam pomognem koliko god mogu
ali o ovome ništa ne znam.
Postoji bogoslovija u Sent Luisu
gde imaju iskustva u tim stvarima.
Voleo bih da ona porazgovara sa nekim tamo.
Ako uspem to da sredim,
ali moraće da se sretnu van bolnice.
Teraju me da razgovaram sa socijalnim radnikom
pre nego je mogu odvesti kući.
Možda mogu da pomognem sa tim, ako mi budu verovali.
Evo te.
Vodiš me kući?
To je za tvoje dobro.
Moraš da jedeš.
Nije bitno.
Nateraću ih da odu.
Šta je to bilo?
Tes!
Sad sam kući.
Mnogo sam putovala kad sam bila dete.
Moji roditelji su bili misionari, pa smo...
putovali po svetu.
Ali Indija nam je bila prva stanica.
Bili smo tamo samo par dana.
tada sam primetila sve te ljude
kako ulaze u kuću preko puta.
Ušunjala sam se tamo...
Ljudi su sedeli u polukrugu.
I...
Ta žena je klečala u centru.
kružeći glavom napred nazad.
Dok je nešto...
Nije preuzelo.
Sklonila je kosu sa lica,
I...
Gledala je netremice i
njene oči su počele da menjaju boju.
Svi su počeli da dižu ruke, želeći da razgovaraju sa njom,
U stvari da tazgovaraju sa svojim mrtvim voljenima kroz nju.
Ona je to radila svakog meseca.
Rekla bih da su je iskorišćavali,
Ali doznala sam
da je to radila svojevoljno.
Smatrala je to darom
da pruži ljudima u toj sobi neki spokoj.
I da uveri duhove da konačno mogu da nastave svoj put.
Mislim da vaša ćerka ima isti dar.
I mislim da je moja ćerka u vašoj ćerki.
Sve što se događa sa Tes
mogao bi biti rezultat tog dara.
Prestanite to tako da zovete.
Izvinite.
Zašto mislite da je to tako?
Došla je jedan dan u moju prodavnicu
i rekla mi je da je imala ogrlicu kao ova.
Imala je mnogo ogrlica. - I onda je rekla nešto
što sam ja stalno govorila Lusi, a ona je to mrzela.
Nešto što mi je moja majka stalno govorila i za šta sam sigurna
da će ona govoriti svojoj deci.
Šta je rekla?
"Da tvoja tetka ima brkove, bila bi teča."
Zašto bi Tesa imala taj dar?
Mislim da su neki ljudi jednostavno rođeni sa tim
Indijka nije pitala zašto.
Jednostavno je to prihvatila i izborila se sa tim na svoj način.
Žao mi je.
Ne mogu samo da prihvatim to.
Možda je ovo previše ludo za poverovati.
Tes.
Gde je tata?
Otišao je.
Bilo mu je zaista teško.
Mogu li da pričam sa njim?
To nije dobra ideja, Lusi.
Nikad ne bi poverovao.
Ovo je Marta i Rena, Beka.
Moja dva rođaka, Kristal i Lukas.
I deda Džefri.
Da li je to istina?
Šta je u medaljonu?
Nisam ni stigla da stavim nešto unutra.
Moj tata.
Dao mi je samo nedelju dana pre.
Ali ako ti treba još dokaza.
Izvinite što sam joj ovo uradila.
Samo sam htela da više ličim na sebe.
Lusini slepo crevo je puklo kad je imala osam godina.
Ja nisam zla.
Dajte mi malo vremena nasamo sa njom.
Samo je zbunjena... Tvrdoglava.
Želite da budete sami sa njom?
Koliko dugo?
Par dana. - Par dana?
Koliko god je potrebno.
Vidite, dozvoliću vam da sad pričate sa njom, dok sam ja ovde,
U drugom slučaju, moraću da je odvedem
A šta ako ne želi da ode?
Molim te, hoću da ostanem.
Toliko sam se trudila da ti se vratim.
Ne želim da odeš.
Ovo nije dobro za tebe.
Bićeš samo još više zbunjena,
i onda više nikad nećeš moći da kreneš.
Ali ja ne želim da idem.
To mi slama srce, ali tako je ispravno.
Za Tes... I za tebe.
Molim te, nateraj je da se vrati. - Ona to ne želi.
Lekovi, doktori... Završila je sa tim.
Ona je tamo gde ne mogu da joj naude.
Žao mi je, ali više vam ne veruje.
Moraš da kreneš, Lusinda.
Ne mogu to da kontrolišem, mama. - Znam da možeš.
Ne mogu. - Da...
Možeš.
Drugi duhovi...
Ako odem, možda se nikad neću moći vratiti.
Da li to želiš?
Moraš da pokušaš.
Žao mi je zbog svega šta sam rekla.
Baš zbog svega.
Volela bih da nisam bila takvo derište.
Ne, ne, nemoj. Nemoj tako da govoriš.
Još uvek bi bila ovde, i tata bi bio. Još bi bili zajedno.
Nisi ti kriva. - Da, jesam.
Želim samo da nađeš mir, Lusi.
Da budeš na boljem mestu.
U redu.
Šta se dešava?
Volim te, mama.
I ja tebe volim.
Da li je to Tes?
Nisam sigurna.
Moraš da se potrudiš. Da li je to Tes?
Šta se dešava? - Ne znam!
Tes?
Tes.
Tes? - Prestanite.
Šta govori?
Ne razumem.
Tes?
Lusi?
Ko si ti?
Tes!
Tes! Stani! - U redu je. Dole nema izlaza!
Ne!
Šta to radite? - Možda je povređena.
Ona je moja ćerka.
Tes! Tes!
Izađi, molim te!
Vrati mi se, molim te!
Brinuću o tebi.
Preklinjem te! Preklinjem te!
Biću bolja! Kunem se.
Trebam te.
Tes?
Gde je moja mama?
Lusi je snažna duša.
Zato je uspela da se izbori.
Možda...
Možda joj samo treba kraj.
Ne znam, ali zar to ne žele svi oni?
Mislim da jednostavno ne žele da odu.
Morgan je otišla.
Vratiće se.
Svi pokušavaju da nastave sa životom.
Čak i ti?
Tes?
Lusi. - Tes.
Dušo, biće samo sve gore i gore.
Veruj mi, hoćeš li?
Mogu li da ostanem samo još jednu noć?
Naravno.
Ćao.
Lusi?
Zaista se želiš vratiti?
Reći ću tvojoj mami da nisi sigurna.
Lusi?
Vratila sam se zbog tebe mama.
Neću te više napustiti.
Čekaj.
Možemo se vratiti ako hoćeš.
Kako ti misliš da je najbolje.
Biću bolja prema tebi.
Znam da hoćeš.
Daj da vidim.
Moraš da napraviš zadebljanja.
Nastavi da sviraš, u redu?
Hoću.
Obećaj da nećeš odustati.
Obećavam.
Čini ti se da je bolje, zar ne?
Ti ne misliš tako?
Jednostavno više ne znam.
Može opet da bude normalno dete.
Može da bude čak i strava.