Ne mogu ja to.
Molim te ne tjeraj me da to radim radi.
Molim te, pusti nas žive!
Ne. Ja ću uraditi. Ja ću uraditi!
Ne brini. Znaš kakva je Nancy.
Tako ćemo dobiti hipotermiju ovaj vikend.
- Pa, najbitnije je da smo zaboravile pivo. - Ja ću uzet prije polaska.
Hej, društvo, već smo propustile našu rezervaciju za večeru.
Mislim da postaje kasno za odlazak danas.
Ja mislim da ću nazvati hotel i reći im da ćemo se prijaviti sutra.
U redu, ali ako nam hotel naplati, Razbit ću Nancy.
Baš, ne znam zašto si uopće pozvala Nancy.
Nisi čak ni pričala s njom, šta, šest godina?
Možda je vrijeme da prihvati promjene.
Ne znam o čemu vi pričate.
Nancy je samo ista kao u srednjoj školi.
Mi smo one koji su se promijenili.
- Ti sigurno jesi. - Šuti.
Točno. Svi smo smo odrasli, ali ona...
Jeli povela koga?
Jesmo li spremni?
Isuse, Nancy, kasniš četri sata.
Stephanie, ohladi. Ovo bi trebao biti odmor.
- Bok, cure. - Bok.
Ovo je Annie. Mi radimo skupa.
Ovo je Stephanie, Daniela i Gem.
- Ljepo je upoznati vas. - Tebe također.
Ovdje, pođi samnom. MOžemo staviti pivo u hladnjak.
Stani. I ja imam neke stvari koje treba staviti u hladnjak.
- Tko je ona? - Rekla sam ti već.
- Tko je rekao da možeš povest nekoga? - U čemu je problem?
Problem je šta hotelska soba je za četvero.
Ond aću spavati na podu, ili uzeti vlastitu sobu.
Ne, poanta cijelog vikenda je da se družimo i upoznamo.
- Čak je i ne poznamo. - Gledaj...
Ona i muž su se upravo rastali. U redu? Treba joj ovo.
Dobro. Kako god.
Nisu sve stale, pa sam mislila donijet nam jedno.
Sviđa mi se način tvoga razmišljanja.
Šta?
Pustit ću jednu od vas da vozi. Ne brini.
Dok god budes trijezna ujutro.
Ujutro?
Da, kasno je za polazak sad. Moramo ići ujutro.
- Kako misliš kasno je? - Nancy, kasniš četiri sata.
Morala sam raditi prošlu noć.
Pa, postoji ovaj odlični izum zvan telefon.
Možda polazak ujutro nije toliko loša ideja.
Hajde, Annie. Pokazat ću vam obijema sobu.
Pretpostavljam onda da je bolje da uzmemo stvari iz auta.
Da, ja ću počet piti onda. Biti će duga noć.
Da, misliš dugi vikend.
Hvala ti.
U redu, zipline zvuči zabavno. Šta još ima za raditi?
Znači, imamo kajakiranje u nedjelju. Već sam obavila naše rezervacije.
Napravila sam rezervacije samo za četvero.
Žao mi je. Nisam trebala dolaziti.
Narvno da jesi. Ženski je vikend, a ti si cura.
U redu je, Annie, ozbiljno. Šta više, to bolje.
Hej, ne u kući.
Nance, ne mogu vjerovat da nisi prestala još.
Nancy, koja gadna navika.
Koliko dugo si bila razdvojena od muža?
- Otprilike tri mjeseca sada. - A koliko dugo ste bili skupa?
Zapravo smo bili ljubav iz srednje škole, znači oko dvanaest godina.
Ne mogu ni zamisliti.
Naravno da ne možeš zamisliti. Ti nikad nisi ni imala dečka.
Imam ja također. Samo ne objavljujem po cijelog interneta.
Mora biti Nancyn tko ni ne zna da ona postoji.
Da li je uopće budna sada?
Budna sam. Samo te ignoriram.
Idem u krevet. Nisam baš spavala prošlu noć.
Da, to je iznenađenje.
- Laku noć. - Laku noć.
Znaš, možda ne izgleda, ali mi smo bile najbolje prijateljice.
Čak smo živjele u istoj četvrti.
Vi cure me podsjećate na moje sestre i mene kad smo se prepirale stalno.
Da, to je baš kakve smo mi bile, kao sestre.
- To mora biti ljepo. - Ponekad.
U redu, pa, umorna sam pa i ja idem u krevet.
Pa, hvala vam cure za primanje. Zahvalna sam.
- Naravno. - Da naravno.
Mislim da i ja idem na spavanje, jer imam teško razdoblje.
- Buđenje ujutro, znači... - Znamo to.
Oprosti, odsjedaš u istoj sobi kao Nancy.
Ona je pospana također. Neće ugristi.
To vi cure mislite.
- Laku noć. - Laku noć.
Prepala si vraga u meni. O moj Bože.
- Šta radiš ovdje vani? - Oprosti, nisam te htjela preplašiti.
- Oprosti, Daniela je takva kuja. - U redu je.
Nije kao da sam bila pozvana, znaš.
Pa, nikog drugog nije bilo briga.
Ona samo uvijek ima veliki štap nabijen u guzicu.
Znaš, primjetila sam da se vas dvije ne volite baš.
Samo nemamo ništa zajedničko više.
Zašto onda radite ovaj vikend?
Uvijek mi predbaci šta se dogodilo prije.
Strah me pitat. Ali šta ste uradili toj jadnoj curi?
Samo smo ju zadirkivali zbog njene kilaže u srednjoj.
Tko, Daniela?
Ali ona nije debela.
Bila je onda. Preko 100 kilograma.
Šta? Moj Bože.
Ne mogu ju zamisliti tako veliku. Možda malo deblju, znaš.
- Šta radiš? - Samo pušim.
Bolje pođi na spavanje. Pa da se možemo probuditi rano.
- Hoćemo. - Ne želiš nevolje sa mamom.
Da baš?
Pa, ne želim dobiti po guzi.
Da, sigurno ne želiš.
Nisam očekivala da ovo bude tako daleko.
- Komad kolača. - Pa, znaš šta, ja ne volim kolače.
Nancy, budi iskrena sa mnom, jeli itko ikad pao radeći ovo?
Ne! Ne, gledaj, fizički je ne moguće. Sigurno si zavezana unutra.
U redu? Ne gledaj dolje ili nikada nećeš uraditi.
U redu. Nagni se natrag, upregni.
- Drži. - Možes ti to.
- Ovako, zar ne? - Da.
- U redu. - Možeš ti to.
Idem.
- Drži koljena gore tako da ideš brže! - Zašto bih to htjela?
- Jesi spremna? - Da.
U redu, sva si svezana.
Geronimo!
U redu.
- Je li ti on dao ovo? - Znaš da je.
- Turistička zamka. - Ja bih željela ići vidjeti.
Dobro.
Zbilja volim miris prirode.
Da, jedva ga mogu osjetiti od tog parfema koji nosiš, Steph.
- Jeste li spremni? - Sigurno jesmo. Gdje dalje?
- Pa, ja gladujem. - Da, i ja.
- Pa, prošli smo onaj mali gradić. - Kako da počnemo voziti i...
Sigurna sam da ćemo naći nešto eventualno, zar ne?
Je li nešto krivo sa autom?
Ne, samo mislim da bi možda trebali ići pješice.
Šta?
Ovo je trag o kojem si mi jučer pričala?
Da, to je samo 5 kilometara u krug.
Daniela, nitko ne želi to raditi sada. Možemo ići pješačiti sutra.
- Ne, sutra je kajakiranje, sjećaš se? - Znaš šta, Nancy? Može biti zabavno.
Pretpostavljam da smo ovdje da radimo vanjske aktivnosti. Zar ne?
Ja sam zadovoljna šta god odlučite.
Dobro. Kako god.
U redu. Ima li netko bocu s vodom?
Čekaj, ako idemo, bolje da uzmem proteinsku polugu, jer postajem gladna.
Oprosti. Možda te nisam trebala povesti.
U redu je. Zapravo mi se sviđaju tvoji prijatelji.
Drago mi je da jednoj od nas da.
U redu. Imam po jednu za svakog od nas.
U redu, ovim putem.
Jesi sigurna? Ovo baš ne izgleda kao put meni, Dani.
To je put prirode.
Hajde. Pratite me.
Ovo je tako loša ideja.
Sranje. Počinje kišiti.
Čak nemam ni kapuljaču.
- Kako me je Daniela nagovorila u ovo? - Oprosti, Gem.
Da sam znala da će ovo putovanje biti ovakvo...
Nije kao da si trebala više više nego ja svejedno, Gem.
ovo je ludo.
- Mrzim ovo. - Postaje hladnije.
Zbilja bi mi dobro došla vruća čokolada.
- Kolikop još? - Mislim da smo dobro. Odmah tu je.
Čekaj. Čeakj te.
Ovo ne može biti točno. Prošlo je više od pet kilometara.
Umorna sam od hodanja po kiši.
Znaš nije još daleko. Odmah tu dolje.
Ne, trebam stati i popiti vode.
Da.
Jesi li ozbiljna? Nije ni čudo da si bez zraka, Nancy.
Evo pusti me da provjerim svoju šminku umjesto.
Dobro bi ti došlo dotjerivanje.
Hej, izgleda kao da pješačimo zauvijek. Jesi li sigurna da je ovo pravi put?
Pješačila sam ovuda prije. Zbilja smo blizo.
Znači onda si sigurna da idemo pravim putem.
Da, prilično sam sigurna.
- Prilično sigurna? - Slušajte...
Ondje je spektakularan pogled cijele šume točno naprijed.
- Kakav je to smrad? - Da, osjetim.
Da, šta je to?
Smrdi kao da je neko umro.
Odvratno.
- Pitam se šta mu se dogodilo. - Zdravo!
Očito je da ju je ubila veća životinja. Ima medvjeda u šumi.
- Ovdje ima medvjeda? - Mislim, da, mi smo u šumi.
Zašto onda pješačimo ovdje?
Jer hodanje po centru se ne računa kao pješačenje.
Oprosti, princezo. U redu, idemo nastaviti dalje.
- Vi ste takve curice. - O moj Bože. Kiši.
Zaglavila sam ovdje zbog vas.
Vidiš? Rekla sam ti da se isplati.
Gledaj, još drveća.
Ljepo je. Samo nisam smjela piti toliko vode.
Izdrži ili ideš tamo sa medvjedima.
Mislim da ću riskirati.
Ima li netko toaletni papir?
- Ne. - Morat ćeš koristiti suho lišće.
Hej, znaš ne moraš biti tako opasna, znaš?
Da baš, ovo je Nancy o kome pričamo. Naravno da mora.
Mora podići veliki zid, kako bi spriječila da njeno srce bude povrijeđeno.
Annie ovdje je... pola konobar i pola psihoterapeut, jesi li znala to?
Naravno da jesam. Svi dobri konobari su.
U redu, vidjeli smo. Idemo dalje.
Čekaj, da uzmem sliku!
Ti i tvoje slike. Kunem se ova žena ne ide u WC
bez da objavi na njenom profilu.
Barem nisu polugole slike mene.
Ozbiljno? Niste mogle čekati dvije sekunde?
Cure.
- Cure! - Da, vidjele smo, Gem. Ljepo je.
- Ne, već smo išle ovim putem prije. - Sve samo postaje isto.
- Hej, to sam i ja rekla. - Ne, ovo izgleda skroz isto.
Okej, daj mi svoj mobitel. Da vidim tu sliku šta si slikala.
Mislim da sam izgubila mobitel.
Hej, genije...
- Je li ovo? - O moj Bože.
Odlično, cure ovo dokazuje. Na istom smo mjestu kao i prije.
Hodamo okolo u krug?
Ne, ne, ne, kako to može biti? Hodale smo ravno cijelo vrijeme.
Znala sam! Ne znaš gdje ideš.
Znači hoćeš reći da si negdje krivo skrenula?
Neće da se upali.
Ne, provjerit ću tamo, vidjetu jeli nešto poznato, okej?
Gladna sam.
Hej, daj meni moju.
Šta?
Rekla si da si povela za svakog po jednu.
To je bilo prije nego šta smo se izgubili.
Bože. Znaš šta? To je to.
Pozvat ću nekog da nas izbavi odovud, odmah sad.
Da. Reci im da nas mogu naći odmah pokraj drveta.
Dovraga, moj mobitel je mrtav isto.
Sranje. Moj mobitel je prazan.
Sigurno je izgubilo bateriju, traži signal ili nešto.
Mogla bih se zakleti da sam ga napunila prije polaska.
Ti?
Ne.
U redu, cure. Počinje se razvedravati ti.
Mislim da ako nastavimo u tom smjeru, biti ćemo dobro.
- Točno. Radi li tvoj mobitel? - Ostavila sam ga puniti u autu.
Zašto bi ga ostavila u autu?
Nije kao da ovdje ima signala ionako.
Hajde, idemo dalje.
Ovo su tvoje proklete prijateljice.
Ne podsjećaj me.
- Čekaj! - Šta je krivo?
- Ne možeš osjetiti to? - O čemu ti pričaš?
- Ne miči se! - Šta je? Moja noga! Moj Bože!
- Nancy, moja noga! - Šta ćemo uraditi?
- Slomiti ćemo štap. - Kako?
- Ne diraj me, ne diraj me. - Okej.
Morat ćemo ju podići. Da bi skliznula sa štapa.
Cure, ona krvari jako.
Staviti ćemo joj povez iznad rane.
Šta možemo koristiti kao povez?
Evo, uzmi ovo.
Užasno boli.
Budi mirna, u redu?
Hajde cure, trebam vašu pomoć.
U redu, na tri. Okej?
Jedan, dva, tri.
Oprezno. Oprezno.
Cure, mrsko mi je to reći ali postaje mračno,moramo se nastaviti kretati.
Kako ćemo sada nastaviti, Daniela?
Sada više nego ikad. Moramo izaći odavde.
Prvotno nismo ni trebale biti na ovom pješačenju.
Prestanite vas dvije. Svađa neće pomoći sada.
Samo moramo izvesti Annie odavde.
- Mozda je možemo nositi. - A kako bismo to trebale napraviti?
Tvrdimo da smo skoro tamo već više nego četiri sata.
- Cure mi smo skroz izgubljene. - Nismo izgubljene.
Prestani govoriti to!
Okej, šta ako par od nas prođe pronaći pomoć.
Okej, vi cure idite, a ja ću ostati sa Annie.
Da, i ja ću ostati.
Ne, ti idi sa njima. Ne želim gledati tvoju facu sada.
Okej.
Annie, jako mi je žao.
U redu je.
- Hajde, Dani. - Biti ćemo natrag šta prije.
Brže.
Nemoj se kriviti, Dani. Nije tvoja krivica.
- Pa, ona nas je i izgubila. - Nije njezina krivica šta je Annie pala.
Hej cure gledajte!
Hajde!
Zdravo?
Zravo?
- Otvoreno je. Trebam li ući? - Ne, šta ako netko živi tu?
- Ne mislim da je itko unutra. - Ali možda će biti telefon unutra.
Cure koga mi zezamo? Ovo mjesto je napušteno godinama.
Zdravo? Imali koga?
Hajde, trošimo danje svijetlo. Moramo se kretati.
- Da, Dani je u pravu. Hajdemo. - Ne, ne, čekajte samo sekundu.
Stephanie, hajde.
Zdravo?
Sranje.
- Nema telefona. - Rekla sam ti.
Okej.
Kojim putem?
- Ne znam. - Mislila sam da si obavila ovu turu prije.
Jesam, ali bilo je to prije nekoliko mjeseci. Ne znam točno.
Okej, i šta ako krenemo jednim putom i to ne uspije.
- Vratit ćemo se i ići drugim putom. - Dobro.
- Idemo prvo desno. - Okej.
Postaje mi jako hladno.
Da, postaje hladnije sad kad je sunce zašlo.
Misliš da će se cure vratiti uskoro?
Ne znam.
Tako je mračno.
Ne brini.
Ponijela sam svjetiljku.
Zapravo si došla pripremljena?
Ne. Samo sam je uzela iz Danieline kuće da ju zajebavam.
O ne.
Molim te, ne.
Kako je uopće moguće?
Čekaj, zašto ste došle iz tog smjera?
Znači uopće niste našle put van još?
Ne, Annie, mi... nekako smo okružile.
Mora biti da smo trebale ići ljevo kod kolibe.
Znači niste našle pomoć?
Ne, očito ne, samo smo ušle u veliki prokleti krug.
Nancy, previše sam hladna. Prehladno je.
Moramo naći nešto za pokriti Annie.
Biti će ispod smrzavanja večeras.
Ondje je koliba naprijed.
Mislim barem je neko sklonište za noć, zar ne?
- Koliko daleko je? - Ne znam. Možda kilometar.
- Da. - Okej.
Okej, netko će mi pomoći nositi Annie.
Ja ću.
Steph, dodaj mi ruksak.
U redu. Hajde. Možeš ti to. Hajde.
Čekaj, čekaj, čekaj, okej.
Pazi te korake.
Budi oprezna.
Čekaj, čekaj, čekaj.
Skoro smo tamo. Možeš ti to.
Idi naprijed.
Budi oprezna.
Hej, mislim da ću ja nastaviti.
Šta? I pješačiti kroz noć? Hladno je vani, Steph.
Da, ali Annie se osjeća slabo i hladno.
Mislim, hladno je vani, ali će biti topla unutra.
Ili može biti hladna jer je izgubila mnogo krvi
Tako gubi tjelesnu temperaturu.
Steph, ako pješačimo kroz noć, onda nijedna od nas neće uspijet.
- Gdje mi je ruksak? Treba mi cigareta. - Ovdje.
Zbilja ćeš pušiti u ovakvo vrijeme?
Izvini.
Vi cure.
- Kako je? - Zbilja je slaba.
Bože, Koliko dugo je ovo mjesto bilo prazno?
- Tko zna? - Znaš li imali hrane?
Ne znam ali nema vode i struje.
Našla sam neke svijeće.
Tamo je prljavo suđe u sudoperu. Stvari su svugdje.
Kao da su ostavili sve iza sebe jednog dana.
Bože.
Kako ljepljivo.
Sve je isteklo.
Tako sam gladna da mislim da ću riskirati.
Ne želiš to uraditi. Postat ćeš još samo bolesnija.
Samo će pogoršati stvari.
Hej, ovo je isteklo samo pred godinu dana.
Pojest ću. Jela sam stvari koje su bile istekle puno više nego to.
Pa, tu je također i proteinska pločica.
Nemam više nijednu.
Šta? Pohlepna kujo.
Nisam znala da će se ovo desiti.
Opusti se! Kad izađemo van, naći ćemo neko voće ili nešto.
Mrzim uništiti tvoj mjehurić, Einstein, ali zima je.
Nema ni lišća na na drveću, kamoli voća.
Mora biti nešto šta možemo jesti.
Da, mora biti nešto šta možemo jesti.
Okej, znači bila sam u krivu.
Toga je bilo mnogo danas.
Čim prije bude jutro, ja idem van.
idemo ljevo ovaj put i naći ćemo put van.
Umorna sam od slušanja tebe kako to tvrdiš.
Da, to postaje biti staro.
Nekako sam umorna.
Mislim da idem malo odrijemati.
Da, ti se odmori, Annie.
O moj Bože. Ona još krvari.
Šta? Možda zavoj nije dovoljno čvrst.
Pitam se šta se dogodilo obitelji koja je živjela ovdje.
Ostavili su sve iza sebe.
MOžda je prokletstvo.
Kakvo prokletstvo?
Bio je taj pamflet na ziplinu.
Okej, i šta je pisalo?
Pa, bio je stari mlin ovdje i puno se stvari događalo ondje.
- Kao šta? - Zagadili su vodu,tako jako
da je sva vegetacija umrla, sva divljač umrla.
Pa kažu da je mjesto prokleto.
Da, meni se čini da ima dosta vegetacije.
Kažu da se mjesto čudom preporodilo.
- Čitala si isti pamflet? - Zadnji put kad sam bio ovdje, čula sam o njemu.
Znači šta je ovo prokletstvo?
Kažu da nitko ne može biti ovdje dok se zemlja ne oporavi.
Ubrzo nakon toga, vatra je zahvatila mlin svi unutra su poginuli, uključujući i vlasnika.
Da, puno čudnih nesreća se dogodilo u šumi.
Pamflet je imao hrpu stvari koje si trebala iznijeti kao upozorenje
- prije nego šta smo išle na pješačenje. - Da, kao ponesi dodatnu hranu?
- Šta, zaboravila sam. - S kime si došla ovdje prije, Daniela?
- Gem, šta nije u redu s tobom? - Svrbi kao ludo.
Moj Bože, šta je to?
Izgleda kao da si dotakla otrovni bršljen.
Ne, ne može biti. Imala je rukavice.
Šta nije u redu? Šta nije u redu?
Obrisala sam se sa listom kada sam pišala u šumi.
Gem, stani se grebsti, samo pogoršavaš stvari.
Idem vidjeti imali šta ž u medicinskom ormariću.
Ne, ne, ne. Stani! Trebamo vodu.
Evo. Evo, isteklo je, ali možda pomogne.
Znači, pomaže li?
O, da. Ne znam. Nešto je hladno.
- Hej, koliko je isteklo? - Jako.
Počinjem se osjećati bolje.
O moj...
- Nije smiješno društvo! - Osim šta bi se to samo tebi dogodilo, Gem.
Da, kao onaj put u ljetnom kampu
Kad si skočila u jezero i tvoj je gornji dio, magično nestao.
Da, ili onaj put na tjelesnom kada su ti se hlačice same spustile.
Ti si imala puno garderobnih grešaka.
Moje je barem bilo slučajno. Ti si svoje skidala namjerno stalno.
Gdje? Jesi li joj pogledala profil nedavno? Na svim je slikama polugola.
Samo si ljubomorna jer tenitko ne želi vidjeti golu, Daniela.
A tko želi tebe vidjeti golu? Definitivno ne tvoj dečko.
- Mislim, on čak se i ponaša kao da ne postojiš. - Daniela...
Možda si izgubila dosta težine, ali te ne viđam sa ikim ikada.
Okej, samo zato jer ne iskazujem ljubav
za novim dečkom svaki tjedan, ne znači da nemam nikoga.
Ja barem ne objavljujem svakakve poruke za svijet da vide.
Koga želiš uvjeriti u svoju perfektnu vezu? Nas ili samu sebe?
Društvo!
Ne osjećam puls.
Društvo, šta ćemo uraditi sa Annie?
Pa, ne možemo ju nositi. MOrat ćemo nekoga poslati natrag po nju.
- Da, čim nađemo pomoć. - Ne, neka životinja bi ju mogla naći.
Možemo zaključati vrata pa da ne mogu ući.
Ne, medvjed bi ju mogao nanjušiti i...
Društvo, biti ćemo odavjde u par sati, najviše.
Koga ti jebeno zafrkavaš?
Hajde.
Idi ljevo, Nancy.
Ona je zbilja uzrujana.
Njezina je prijateljica.
- Nismo li sve uzrujane? - Naravno.
Bože, žedna sam. Imate li vode?
Ni si smjela sve izljati niz tvoje vražje prepone, Gem.
Koji vrag?
Ovdje završava?
- Išle smo desno zadnji put, točno? - Da, sigurna sam da smo išle desno.
Okej, znači, ako nije desno i nije ljevo, kojim putem je?
Sam se moramo vratiti duplo natrag, i naći ćemo drugo skretanje.
Nema drugog skretanja. Ne silazimo sa ove planine.
- Ne znam za tebe, ali ja hoću. - Čekaj!
- Čujete vi to? - Čujemo šta?
To je voda!
- Čekaj. - Šta?
Kako znaš da je sigurna za piti?
Gem, mislim da nemamo luksuz da budemo izbirljive u ovom trenutku.
Ne, vidjela sam na televiziji, kako treba sa izvornom vodom
prije nego ju popiješ zbog bakterija ili nešto.
Da, ako dobiješ proljev, stvarno ćeš dehidrirati.
Znaš kako još dehidrirati? Ako ne piješ vodu.
Da, bolje nego išta u supermarketu.
Gledaj, Gem, sada imaš dovoljno vode da smiriš svrbež na sate.
- Znači šta sada? - Pa...
Možemo pratiti potok nizvodno. Izljevat će se u rijeku ili nešto tako.
I onda ćemo pratiti rijeku do civilizacije.
Ova voda je tako hladna da ne osjećam ruke.
Hej, ne drži ih dugo unutra. Možeš dobiti pothlađenja.
Čekaj!
Gledaj, to je zgrada!
Čekaj te mene.
Spašene smo.
Hej!
To je mlin iz pamfleta.
Nije puno ostalo nakon vatre.
Znači tu je sve počelo.
Možda nije bilo pametno piti tu vodu.
Znači sada vjeruješ u prokletstva?
Šta nije u redu?
Moja ruka.
Daj da vidim.
- Šta ti se dogodilo? - Izgubila sam rukavicu.
- O Bože. - Izgubit ću svoje prste, jel da?
Bolje omotaj todok nije postalo još gore.
- Odmah sad, u vršcimaprstiju je. - Omotaj ovim?
Ima li netko viška rukavic?
Evo.
- Šta ćeš ti? - Ti ih trebaš više nego ja.
Imam ljevu, Nisam zabrinuta za sparivanje.
- Tako sam gladna. - Ne možemo ostati ovdje. Moramo nastaviti.
- Ovdje nema ništa. - Pa, postat će mrak uskoro.
Ne možemo ostati ovdje. Ovi zidovi neće biti veliko sklonište od hladnoće.
Barem će nas zaštiti od vjetra.
Umorna sam. Trebam odmor.
Dobro, ostani.
Ali ja pješačim na više i vidim vidili se šta u daljini.
Zbilja želiš potrošiti svoju energiju radeći to?
Da, želim, jer moramo otkriti koliko daleko moramo ići.
Cure, moramo naći neku hranu ili nešto.
Mislim, idemo na parama.
Osoba može živjeti nekoliko dana bez hrane ukoliko ima vode.
Šta ako odemo pecati ili nešto?
Koristeći šta točno?
Ne znam.
Tko će htjeti izlaziti samnom sada kada nemam prstiju?
Nisi sigurna da ćeš ih izgubiti.
Sranje!
Tako smo sjebane. O moj Bože.
Koji vrag?
Bože, nadamse da povrh svega ne kiši.
Moramo se nastaviti kretati inače nećemo naći pravi krov prije nego sunce zađe.
Idem naći Stephanie.
Sad, postaje jako hladno.
Sunce zalazi. Biti će mrak uskoro.
Znate, razmišljate o tome... kako će te umrijeti.
Nikad nisam mislila da cu završiti ovako.
Nemoj tako pričati.
Stephanie!
Stephanie?
Stephanie!
O Bože!
Dani, žao mi je ako nisam bila dobra prema tebi u srednjoj.
To je bilo davno.
Ionako je uglavnom bila Nancy.
Trebala sam biti bolja prijateljica.
Ne želim sada pričati baš sada o srednjoj školi.
- Okej. - Moramo ići.
- Našla si nešto blizo? - Da, samo par kilometara odavdje.
Šta ti se dogodilo sa rukom?
Bilo je stakla. Imate li nešto s čime bih mogla omotati?
Evo, jedi.
- Di si to nabavila? - Ne pitaj.
Gdje je Stephanie?
Stephanie je mrtva.
Šta?
Mislim da ćemo biti sigurnije šta dalje budemo od ovih ruševina.
- Ovdje. - Znači miliš da je ovo prokletstvo stvarno?
Bolje biti siguran nego žao.
Hajde. UZmi svoje stvari. Požuri.
Šta se dogodilo sa Stephanie?
Reći ću ti kada budemo daleko odovuda.
Čekaj. Koliko dugo još misliš?
MOžemo stati ovdje za noć, ako ne možeš dalje.
Ne. Rađe bi da idemo.
Da, i ja isto. Mislim, nemamo nikakvo skrovište. Postat će samo...
hladnije i hladnije.
Postoji samo jedan problem.
Šta, ne znaš gdje je u mraku?
Nisam zbilja vidjela mjesto gdje bi mogle pješačiti.
Šta?
To sam vam samo rekla kako biste napustile ono mjesto.
Šta nije u redu sa tobom?
Nešto zbilja nije u redu sa onim mjestom.
Zašto? Jer je Stephanie imala ondje nezgodu?
Da, zbog toga,također sam našla i odrezanu ruku
Samo par metara od mjesta gdje je ona bila. Okej?
- Odrezana ruka? - Šta se dogodilo s ostatkom tijela?
Ne znam. Možda je medvjed pojeo ili nešto.
- Znači prokletstvo je istinito. - Ne. Ne, ne, sve je samo slučajnost.
Točno?
Sakupit ću neke grane,kako bismo upalile vatru da nas ugrije.
Pomoći ću ti.
Okej. Idemo.
Kako je tvoja ruka?
Pa...
krvarenje je stalo.
Pretpostavljam da ne želiš ovo natrag.
Ne, tvoje je.
- Kako je tvoja ruka? - Ne osjećam ruku. Ili moju...
Evo, daj da vidim.
- Možeš li osjetiti ovo? - Ne.
A ovo?
Osjećaš ovo?
A ovo?
Da, to sam osjetila.
Morat ćemo amputirati prste.
Inače će ti cijela ruka dobiti gangrenu.
- Ne! - Nema šanse, Nance!
Odvest ćemo ju doktorima i oni će se pobrinuti za nju.
Gledaj te, moramo biti realistični
da ćemo ovjde možda biti jako dugo.
Ako se ne pobrinemo za prste,
do vremena kad nađemo pomoć, mogla bi izgubiti cijelu ruku.
Mislim, bolje prsti nego cijela ruka.
Ne!
Ne .Ne želim izgubiti prste.
Već su izgubljeni.
Ovo je mrtvo tkivo. Zato ništa ne osječaš.
Nemamo ništa za rezati, pa...
To?
Već su mrtvi. Nećeš osjetiti ništa.
Zapravo...
moramo rezati gdje mrtvo tkivo završava.
Bez anestezije? Ne.
Gem, ako to ne uradimo, mogla bi umrijeti.
Da, preferiram to.
Stani se opirati, molim te. Samo otežavaš.
Onesvjestila se.
Bolje je tako.
Idem iza drveta.
Ostani blizu.
- To je bilo brzo. - Lažni alarm.
O moj Bože.
Ne brini se. Oni se više plaše nas, nego mi njih.
Zbilja mi je drago da Gem spava sada.
Da.
- Hajde. Hajde. - Idemo.
Hajde.
Imamo te. Hajde. Spremna?
Gdje je?
Mislim da nas nije vidilo.
Znaš, vjerojatno ne može prijeći rijeku ionako.
Ne, mislim da je prilično plitko tamo.
Šta onda da radimo?
- Hajdemo natrag u šumu. - Nema šanse, Gem. Preslaba si za to.
Naša jedina šansa je da idemo nizvodno uz rijeku.
Gledaj, vjerojatno je njega više strah nas nego šta je nas njega, okej?
Znači ja idem prva sama.
Vidjet ćete da će otići natrag u šumu i ostaviti nas na miru.
Šta ako si u krivu, Nancy?
Nisam. Vidjeti ćete.
Čim se preplaši,možete me pratiti. Okej?
Sranje!
O Bože.
Okej. Hajde, hajde. Moramo trčati.
- Šta s Nancy? - Prekasno je sada za nju.
Hajde, idemo.
Hajde. Ovom brzinom, nikad nećemo uspjeti.
Ne mogu više. Trebam hranu.
Još jednu.
Nemaš čak ništa ni u trbuhu da povratiš.
Kako možeš uopće gledati to?
Ne znam. Kao da sam postala... otporna.
- Dani, izgleda poznato. - Kako?
Ona... izgleda kao žena na slici.
Kojoj slici?
Bila je slika u kolibi, i ona nosi istu otkačenu kapu.
Ta koliba je bila napuštena godinama.
Nema šanse. Ovo tijelo je jedva razgrađeno.
Kažem ti, Dani, istu otkačenu kapu.
To je samo slučajnost. Nastavimo dalje.
Požuri.
Čekaj. Čekaj molim te.
Trebam pet minuta.
Trebam...
Trebam minutu.
Samo trebam... trebam brzi san.
Da.
Samo minutu. MOžeš li mi pomoći?
Molim te.
Hvala.
Mislim da je ovo najdalje do kuda ti ideš.
Ne.
Samo trebam... brzi snažni san.
Svi ovi ljudi koji su nestali ovdje.
Sve te navodne nesreće.
Navodne?
Izgledaju nam kao nesreće, ali nisu.
To zemlja preuzima svoj život.
Gubiš se, Dani.
Životinje moraju umrijeti kako bi mi jeli i živjeli,
a mi mormao umrijeti kako bi hranili biljke,
Šta u biti hrani Zemlju,
šta u biti...
hrani životinje.
Ovo mjesto treba krv kako bi se oporavilo.
Šta dovraga to govoriš?
Trebam otići odavde,
ali me neće pustiti...
- dok ti nisi mrtva. - Šta si rekla?
Jesi sretna sada?
Pusti me na miru!
Daniela?
S kime pričaš?
Gdje je Gem?
Mislila sam da si mrtva.
Ubola sam ga u vrat.
Ali čula sam te kako vrištiš.
Da, boli kao vrag kada koristim ruku.
Rana je još otvorena.
Gdje je Gem?
Šta joj se dogodilo?
Zašto si prekrivena krvlju?
Napao nas je medvjed.
Jesi li ozljeđena?
U redu onda. Pa...
Izgleda da smo samo ja i ti.
Bolje da krenemo.
Čekaj.
Samo... trebam sekundu.
Tako sam gladna.
O da.
- Ti prestaješ? - Planirala sam već duže.
Bolje kasnije nego nikad, pretpostavljam.
Nije kasno. Ti i ja izlazimo odavde.
Zbilja misliš to?
Znam to.
Pa, ako možeš ubiti medvjeda s tim malim nožićem,
onda pretpostavljam da možemo.
Ne, samo sam bila sretna.
Skroz sam pogađala gdje je vratna žila.
Pretpostavljam da je bila vratna žila jer kad sam ubola sva ta krv
je počela spricati posvuda.
Mogu li vidjeti?
Ne izgleda tako jako.
Samo se nadam da nećemo naći više mrtvih ljudi.
Znaš, zbilja mi je žao šta sam predložila ovo pješačenje.
Znam da ti je.
Sve smo velike cure i sve smo pristale.
Nikad nam nisi rekla tko te doveo na ovo strašno mjesto.
Pa, neki prijatelji sa faksa.
Robert, Meg, i njihova prijateljica Julian.
Robert and Meg?
Nisam li vidjela da si objavila kako su nestali prije godinu dana?
Budna si.
Sad...
ćeš mi točno reći šta se ovdje događa.
Znaš šta se događa.
Jesi li ti ubila sve ove ljude?
- Naravno da nisam. - A šta je sa Gem?
Gem je već bila mrtva. Samo nije znala još.
- Plus ostajala sam bez hrane. - Našla sam tvoj zalihe .
Šta se dogodilo sa tvojim prijateljima sa faksa?
Julian nas je doveo ovdje.
Poveo na to pješačenje.
Prvi je bio Robert...
onda Meg.
Izgledale su kao nesreće.
Onda smo bili Julian i ja, on mi je rekao istinu.
- Koju istinu? - O prokletstvu.
- O tome šta ja moram napraviti. - Što je?
- Neće nas pustiti obje. - To.
Zahtjeva oporavak. Zahtjeva krv.
Znači dovela si nas ovdje da bi nas ubila.
Jednom kad sam ubila Julian, znala sam.
Reklo mi je ako ne dovedem još krvi, da će onda ubiti mene.
Bile smo tvoje prijateljice.
Ne, niste.
Prestale smo biti prijateljice sekunde kada sam krenula u srednju.
Onda vas je bilo sram mene jer sam bila malo bucmasta.
Nemaš pojma koliko sam puta intervirala
da zaustavim druge da ti prebiju dupe.
Da baš. Bila si ondje uz njih, ismijavala me cijelo vrijeme.
Imaš li pojma kako je to bilo za mene?
Da, jer kao ti, ja sam se trudila uklopiti.
Ali dva puta, dva puta sam se potukla kako bih te obranila.
Sjećaš se kada sam bila suspendirana cijeli tjedan iz škole?
Ako je to istina, zašto mi onda nisi rekla ranije?
Jer srednja škola je jadna a pritisak je kuja.
Ali to je bilo davno.
Većina nas je prešla to.
Lako je tebi reći.
Dobro.
Ostani ogorčena do kraja života, kujo.
Čekaj sekundu. Čekaj, Nancy. Samo ćeš me ostaviti ovdje ovako zavezanu?
Ne vjerujem ti da me nebi pratila i ubila.
Zbilja vjeruješ sve to sranje koje si rekla.
Čim nađem neku pomoć, poslati ću ih da te traže.
Znaš, Nancy, mogla si me i ubiti.
Jer to šta radiš je mnogo gore nego išta šta možeš uraditi.
Zbilja si luda.
Počinje.
Dovest ću ih k tebe...
Kunem se.