O POVESTE DE CRĂCIUN
Traducerea și adaptarea: Danineji_genius Nifty Subtitles Team (c) www.niftyteam.ro
Corectura: Felixuca
- Dați-ne niște carne, dle! - Suntem lihniți.
- Puteți să ne dați ceva? - Murim de foame, dle!
Primarul vă urează Crăciun fericit!
- Vino înapoi! - E carnea noastră!
Uite unul frumos pentru tine. Îți place, nu-i așa?
Tatăl, Fiul și Sfântul Duh. Dar sub care se află?
Șterge-o de-aici!
DUPĂ 7 ANI
Crăciun fericit, unchiule! Domnul să te binecuvânteze!
Prostii!
Crăciunul să fie o prostie, unchiule? Doar nu vorbești serios.
Crăciun fericit. Ce motiv ai avea să fii fericit? Ești destul de sărac.
Tu de ce ești nefericit? Ești bogat!
- Prostii! - Nu fi supărat, unchiule.
Cum aș putea să nu fiu, când trăiesc într-o lume plină de nătărăi?
Crăciun fericit!
Pentru tine Crăciunul nu semnifică
decât plătirea facturilor în lipsă de bani.
O perioadă în care devii mai bătrân cu un an
și cu nici măcar un bănuț mai bogat.
Dacă ar fi după mine, orice idiot care rostește "Crăciun fericit"
ar trebui să fie fiert în suc propriu și îngropat cu un țăruș în inimă.
- Unchiule! - Nepoate!
Sărbătorește Crăciunul în felul tău și lasă-mă pe mine să-l petrec în felul meu.
Să-l sărbătorești? Dar tu nici măcar nu-l sărbătorești.
Atunci lasă-mă în pace.
De parcă te-ar ajuta cu ceva.
Sunt multe lucruri care m-au ajutat, care nu mi-au adus vreun bănuț.
Crăciunul numărându-se printre ele.
Întotdeauna am văzut Crăciunul ca fiind o perioadă caritabilă, plină de bunătate.
Singura sărbătoare în care oamenii își deschid inimile de piatră,
și își văd semenii
drept tovarăși de drum spre mormânt, și nu o altă specie, cu altă destinație.
Prin urmare, unchiule, chiar dacă nu mi-a adus niciun fel de profit,
cred că mi-a adus numai bine. Așa că voi spune "Dumnezeu să-l binecuvânteze!".
Să mai aud vreo vorbă, Cratchit, și-ți vei petrece Crăciunul cu demisia.
Ești un om convingător, domnule. De mirare cum n-ai ajuns în Parlament.
Nu fi supărat, unchiule. Vino să cinezi cu noi mâine!
Mai degrabă ne-am întâlni în Iad mai întâi.
De ce? De ce ești atât de crud?
- De ce te-ai căsătorit? - Pentru că m-am îndrăgostit.
Pentru că te-ai îndrăgostit.
- La revedere. - Nu doresc nimic de la tine.
Nu ți-am cerut nimic. De ce nu ne putem înțelege?
La revedere.
Îmi pare rău că ești atât de încăpățânat.
Dar am venit aici cu spiritul Crăciunului.
Deci, "Crăciun fericit, unchiule!" din nou.
- La revedere. - Și un An nou fericit!
La revedere!
Un Crăciun foarte fericit, dle Cratchit!
Și dvs., dle!
Altul. Funcționarul meu care ia 15 șilingi pe săptămână.
Cu o nevastă și o familie, încă vorbește de un Crăciun fericit.
Cred că mă voi pensiona la azilul de bătrâni.
Bună seara. Aceasta e firma lui Scrooge și Marley?
Am onoarea de-a vorbi cu dl Scrooge sau cu dl Marley?
Dl Marley e mort de șapte ani. A murit acum șapte ani, în această noapte.
Nu ne îndoim că mărinimia sa este bine reprezentată de asociatul lui.
În această perioadă de sărbătoare a anului, dle Scrooge, se cuvine
să-i ajutăm pe cât putem pe cei sărmani și nevoiași.
Multor oameni le lipsește un minim de confort.
- Nu mai sunt închisori? - O mulțime, dle.
Dar aziluri pentru săraci? Nu mai sunt deschise?
Ba da, sunt. Îmi doresc să fi spus că nu sunt.
Nu mai sunt în vigoare Legea ocnașilor și Legea săracilor?
Ba da, dle.
Bun, mă temeam că s-a întâmplat ceva și nu mai funcționează.
În perioada acestei sărbători, suntem doritori să adunăm bani
pentru a le oferi celor săraci carne, băutură, și adăpost.
- Cu cât să vă trecem? - Cu nimic.
- Doriți să rămâneți anonim? - Doresc să fiu lăsat în pace.
Nu-mi permit să fiu fericit de Crăciun și nu-mi pot permite
să-i fac pe oamenii trândavi fericiți.
Eu susțin instituțiile pe care le menționasem.
Cei care o duc rău trebuie să stea acolo.
Mulți nu pot să meargă acolo și, din păcate, mulți ar muri mai bine.
Mai bine ar face-o, să mai scadă suprapopulația.
- La revedere, domnilor! - La revedere.
- Presupun că mâine dorești să fii liber. - Dacă e în regulă, dle.
Nu e în regulă! Și nu e corect.
Dacă ar fi să-ți opresc jumătate de coroană, te-ai gândi că ești exploatat.
Dar pe mine nu mă consideri exploatat când te plătesc zilnic pentru nimic.
E doar o dată pe an, dle.
Frumoasă scuză de-a escroca un om pe ziua de 25 decembrie.
Și presupun că vrei liber toată ziua.
Vei veni la lucru devreme dimineața următoare.
Dle...
În onoarea Ajunului!
Gata.
De ce mi se întâmplă mie asta?
Pleacă!
Indigestie.
Tot prostii sunt.
Tot prostii...
- Vai mie! Ce dorești? - Multe.
- Cine ești? - Întreabă-mă cine am fost.
- Cine ai fost? - În viață, am fost partenerul tău.
Jacob Marley.
- Te poți așeza? - Pot.
Atunci, fă-o.
Nu crezi în mine?
- Nu cred. - De ce te îndoiești de simțurile tale?
Pentru că niște simple lucruri le pot afecta.
Un simplu deranjament stomacal le poate juca feste.
Poate că ești o bucățică nedigerată de carne de vită, un bob de muștar,
o fărâmă de brânză, o bucățică de cartof nefăcut.
Se pare că e mai mult mâncare decât mormânt cu tine, orice-ai fi!
Îndurare! De ce mă chinui, cumplită plăsmuire?
- Om cu minte pământeană, crezi în mine? - Cred. Sunt nevoit.
Vai mie!
Ești legat de un lanț. De ce?
Port lanțul pe care l-am forjat în viață. Za cu za, verigă cu verigă.
Recunoști modelul?
Îți poți imagina cât de greu și de lung e lanțul pe care îl porți tu?
Era la fel de greu și de lung ca acesta acum 7 ani.
Lanțul tău e uriaș.
Jacob! Nu-mi mai vorbi așa. Vorbește-mi frumos, Jacob.
Nu pot. Nu pot rămâne.
Nu pot dăinui niciunde.
Bagă de seamă!
În timpul vieții, duhul meu n-a mers mai departe de casieria noastră,
nu a hălăduit niciodată dincolo de hotarele înguste
ale vizuinii noastre în care mânuiam banii,
și în fața mea se aștern călătorii anevoioase.
Ești mort de șapte ani. Și ai călătorit tot timpul!
Tot timpul. N-am cunoscut pace, nici odihnă.
Trebuie să fi străbătut cale lungă în șapte ani.
Nu!
N-am putut vedea, eram orb! Nu mi-am putut vedea propria viață
cum se destrăma când eram ca tine...
Vai de mine!
Dar întotdeauna ți-ai văzut cu pricepere de afacerile tale.
Afaceri!
Omenirea era "afacerea" mea. Binele tuturor era "afacerea" mea.
Mărinimia, milostenia, îndurarea și bunătatea erau toate "afacerile" mele.
Ascultă-mă! Timpul meu aici aproape s-a scurs.
O voi face. Dar nu fi rău cu mine! Te rog!
Am venit aici pentru a te avertiza că poți scăpa de soarta mea.
Un prilej și o speranță pe care ți le ofer eu, Ebenezer.
Întotdeauna ai fost un bun prieten de-al meu. Mulțumesc!
Vei fi vizitat de trei fantome.
Aceasta e șansa de care tot vorbeai? Mai bine m-aș lipsi.
Prima va apărea mâine, când ceasul va suna de ora 1.
N-ar putea să vină toate trei deodată, ca să termin mai repede, Jacob?
A doua va apărea următoarea noapte la aceeași oră.
A treia va apărea în noaptea următoare, după ce va bate ora 12.
Nu mă vei mai vedea de acum.
Îmi doresc să te fi putut ajuta.
Ești fantoma a cărei venire mi-a fost vestită?
Eu sunt.
Poți să-ți pui fesul?
Cum? Vrei să stingi atât de curând,
cu mâini pământene, lumina pe care o ofer?
Nu! Îmi pare rău. N-am vrut să jignesc.
Cine și ce ești tu?
Sunt fantoma Crăciunului trecut.
- Trecutul îndepărtat? - Trecutul tău.
Ridică-te! Vino cu mine!
- Sunt muritor. Sensibil la căderi. - Îngăduie atingerea mâinii mele aici.
Și vei fi susținut nu doar acum!
Doamne Dumnezeule! Aici am crescut! Aici am copilărit!
Îți tremură buza. Și ce se află pe obrazul tău?
Nimic. Mi-a intrat ceva în ochi.
- Îți amintești calea? - Dacă mi-o amintesc?
Aș putea s-o parcurg cu ochii închiși.
Sunt doar umbre a ceea ce a fost.
Nu știu că ne aflăm aici.
Îi cunosc. Îi cunosc pe toți.
Au fost colegi de școală.
Să mergem mai departe.
Aceasta a fost școala mea.
Școala nu e cu totul părăsită,
încă mai e un copil singuratic, uitat de prietenii lui.
Știu.
Sărăcuțul băiat.
Să vedem un alt Crăciun.
Ebenezer!
Am venit să te iau acasă, dragul meu frate!
- Acasă, micuță Fan? - Da, acasă.
Tata e mult mai generos decât era.
Mi-a vorbit atât de calm într-o noapte, încât nu mi-a mai fost frică
să-l întreb dacă te poți întoarce acasă.
Și a spus da. Și m-a trimis cu o caleașca să te iau.
Vom fi împreună tot Crăciunul și vom fi cei mai fericiți.
Ești o femeie pe cinste, micuță Fan.
- A avut o inimă mare. - Era femeie când a murit
și parcă a avut copii.
- Da. Un copil. - Adevărat. Nepotul tău.
Da.
- Cunoști locul? - Dacă-l cunosc?
Aici am fost ucenic!
Fezziwig. Binecuvântat fie! E bătrânul Fezziwig, în viață.
Ebenezer, hai!
Dick, hai! Puneți-vă hainele. Să nu vă văd prea curând pe aici.
Dick Wilkins! Doamne! El e. Dick Wilkins.
Dick a fost foarte apropiat mie.
M-ați auzit, băieți. Gata cu lucrul. E Ajunul.
Dick, Ebenezer, să facem loc. Dați totul la o parte.
Oameni buni, permiteți-mi...
Bravo, bravo!
Acum, scripcarule, dacă-mi permiteți... Sir Roger de Coverley.
Doamna mea, îți mulțumesc.
Ebenezer, e rândul tău.
- Un alt idol mi-a luat locul. - Un alt idol? Ce idol?
Unul făcut din aur.
Nimic nu e mai rău pe acest pământ decât o viață sortită sărăciei.
Pot să te întreb de ce condamni cu atâta necruțare goana după avere?
Ți-e teamă prea mult de lume, Ebenezer.
Te-ai schimbat.
Schimbat? Poate am devenit mai înțelept.
Dar nu mi-am schimbat sentimentele față de tine.
Învoiala noastră e veche. A fost făcută pe când eram amândoi sărmani
și mulțumiți de soarta noastră.
- Când am făcut-o, erai un alt om. - Eram tânăr.
- Îți dăruiesc libertatea, Ebenezer. - Ți-am cerut-o vreodată?
- Nu în cuvinte. - Atunci, în ce?
Prin stricăciunea sufletului, printr-o altă atmosferă a vieții.
Prin tot ceea ce m-a făcut să te iubesc.
Spune-mi, Ebenezer, dacă această învoială n-ar fi fost...
m-ai alege din nou? Nu.
Tu crezi că nu?
M-aș bucura să cred altminteri, dacă aș putea.
Dacă ai fi fost liber astăzi, ai alege o fată fără zestre,
o fată lăsată pe străzi din cauza morții părinților ei?
Tu, care prețuiești totul după câștig?
Îți dăruiesc libertate, Ebenezer. Fie ca viața pe care ai ales-o să te satisfacă.
- Spirite, du-mă din locul acesta. - Sunt doar umbre a ceea ce a fost.
- Sunt ce sunt, nu mă învinui. - Du-mă! Nu mai pot suporta!
Lasă-mă! Du-mă înapoi! Nu mă mai vizita.
Drăcie!
Poftește, Scrooge!
Poftește, să mă cunoști mai bine, omule!
Sunt fantoma Crăciunului prezent.
Privește-mă!
N-ai mai văzut așa ceva vreodată?
Niciodată.
N-ai mai avut de-a face cu frații mei mai mari?
Nu cred că am avut. Ai mulți frați?
Mai mulți de 1800. 1842, mai exact.
Văd că ai o teacă, dar nu și o sabie.
Într-adevăr.
Pace pe pământ! Voie bună bătrânilor.
Spirite, du-mă unde vrei.
Atinge-mi mantia!
- Ciudat. - Într-adevăr.
Nu mulți oameni au întâlnit fantomele prietenilor lor.
Da.
E destul de frumos.
Acești săraci nu-și pot găti mâncarea.
Iar tu îi lipsești de mijloacele de a se înfrupta în fiecare a șaptea zi.
Ascultă-mă, Scrooge.
Există pe pământul vostru unii
care pretind că mă cunosc pe mine și pe frații mei
și care săvârșesc în numele nostru fapte ce vădesc rea-voință și egoism,
aceste fețe bisericești sunt atât de străine mie și rudeniilor mele,
de parcă nici n-ar fi trăit.
Pune faptele lor în seama lor și nu a noastră.
Bine. Așa voi face.
Miroși asta? Gâscă friptă!
Hai!
Să înțeleg că această casă de săraci are vreo semnificație?
E tot ceea ce-și poate permite funcționarul tău loial
din cei 15 șilingi pe săptămână.
Mamă! Tocmai am trecut pe lângă brutărie.
Și-am mirosit gâsca.
- Mirosea nemaipomenit. - Închideți ușa.
Ce s-o fi întâmplat cu dragul vostru tată și cu fratele vostru?
Iar Martha parcă a întârziat și la ultimul Crăciun cu o jumătate de oră!
A venit Martha!
Așteaptă doar să ne vezi gâsca, e superbă!
Peter, mergi la brutărie, ia pasărea și du copiii cu tine.
Și repede, nu mai stați.
Să-ți dea Dumnezeu sănătate, dar tare mult ai întârziat!
Am avut o mulțime de lucruri de terminat noaptea trecută
și astăzi a trebuit să fac curățenie!
Nu mai contează acum că ești aici. Așează-te lângă foc,
scumpo, și încălzește-te. Domnul să te binecuvânteze.
Nu, nu. Vine tata. Ascunde-te, Martha, trebuie să te ascunzi.
- Frig mai e afară! - Bună, tată.
Bună, Tiny Tim.
- Mai să fie, unde e Martha a noastră? - Nu vine.
Nu vine? Nu vine în ziua de Crăciun.
Iată-mă, tată.
Te-am prins, tată!
N-am putut suporta să te văd cum stai supărat.
- Era doar o glumă. - Mă bucur să te văd, Martha.
Hai, Tiny Tim. Aud budinca susurând în cratița din cuptorașul de aramă.
- Cum s-a comportat Tim? - Cuminte ca un îngeraș, chiar mai bine.
Cumva se pune pe gânduri, stând singur mult timp și se gândește
la cele mai ciudate lucruri.
Mi-a spus, în drum spre casă, că speră ca lumea să-l vadă în biserică,
pentru că el e beteag
și poate le prinde bine să le aducă aminte în ziua de Crăciun
de cel care a făcut cerșetori ologi să meargă și orbii să vadă.
Cred că devine din ce în ce mai inimos și mai puternic pe zi ce trece, scumpo.
Budinca pare delicioasă.
Întreaga casă miroase a patiserie.
Spirite, spune-mi dacă Tiny Tim va...
Văd un loc liber, în cotlonul de lângă coș și o cârjă fără stăpân,
păstrată cu grijă.
Faceți loc. Descoperiți-o.
Nu cred c-am mai văzut o gâscă mai frumoasă ca asta!
Asta e sigur.
Dar mă rog ca într-o zi de Crăciun, copiii mei să guste curcan.
Poate într-o zi, draga mea, într-o zi.
Un toast în cinstea dlui Scrooge, ctitorul acestui festin.
Ctitorul festinului pe naiba.
I-aș servi eu câteva vorbe și nădăjduiesc că le-ar înghiți cu poftă.
Draga mea, copiii. E ziua de Crăciun.
Ar trebui să fie, cu siguranță, când se cuvine să închini pentru un om
atât de odios, zgârcit, încăpățânat și nesimțit ca dl Scrooge.
Știi că e, Robert. Nimeni nu-l cunoaște mai bine decât tine.
Draga mea, e ziua de Crăciun.
Voi închina pentru el în numele tău și al sărbătorii, nu în al lui.
Un Crăciun fericit și un An nou fericit!
Va fi foarte fericit, fără nicio îndoială.
Crăciun fericit tuturor, dragii mei.
- Dumnezeu să ne binecuvânteze. - Dumnezeu să ne binecuvânteze!
Dumnezeu să ne binecuvânteze pe toți.
Bunule spirit, spune-mi că Tiny Tim va fi cruțat.
Dacă aceste umbre rămân neschimbate de către Viitor, copilul va muri.
Să moară? Nu, spirite. Nu!
Și ce?
Dacă e să moară, mai bine ar face-o, să mai scadă suprapopulația.
- E un animal? - Da.
- Un animal viu? - Da.
- Un animal neplăcut? - Da.
- Un animal sălbatic? - Da.
- E un animal care mârâie și mormăie? - Da.
- Trăiește în Londra? - Da.
- Un cal? - Nu.
- O vacă? - Nu.
- Un câine? - Nu.
- Un porc? - Nu.
- Un măgar? - Da și nu.
Știu cine e, Fred! E unchiul tău Scrooge!
Da!
- A spus că Crăciunul e o prostie. - Serios?
Foarte serios. Și o crede până în măduva oaselor!
Nu mai am răbdare cu el, Fred.
Eu am. Îmi pare rău pentru el, nu m-aș putea supăra pe el.
Cine suferă din pricina mofturilor lui? Cu siguranță, tot el.
Decide să ne urască, și nu vine să ia cina cu noi. Care e consecința?
- Ratează o cină. - Ratează una nemaipomenită, într-adevăr.
Magnifică.
A fost pentru noi un prilej de mare veselie,
și cred că nu se cuvine să nu bem în sănătatea lui.
De la mine n-ar primi închinarea, dar eu tot beau în sănătatea lui.
Crăciun fericit moșului, oricum ar fi.
- În cinstea unchiului Scrooge! - În cinstea unchiului Scrooge!
Atât de scurte sunt viețile spiritelor?
Viața mea pe acest pământ e foarte scurtă.
- Se sfârșește în această seară. - În această seară?
În această seară la miezul nopții.
Ascultă-mă. Se apropie timpul.
Iartă-mă. Dar văd ceva ciudat ieșindu-ți de sub veșminte.
Este un picior sau o gheară?
Ar putea fi o gheară, căci are puțină carne pe ea.
Privește aici.
- Omule. Privește aici. - Șterge-o, boșorogule.
Privește aici!
- Pleacă! - Sunt ai tăi?
Sunt ai Omului. Băiatul e Ignoranța. Fata e Sărăcia.
Ferește-te de ei.
N-au nicio scăpare, nicio speranță?
Nu mai sunt închisori?
Dar aziluri pentru săraci?
Sunt în prezența spiritului Crăciunurilor care au să vină?
Îmi vei arăta umbrele lucrurilor care nu s-au petrecut, dar se vor petrece?
E adevărat, spiritule?
Spirit al Viitorului, mă tem de tine
mai mult decât de toate arătările pe care le-am văzut.
Dar știu că scopul tău este să mă ajuți, sunt pregătit să te însoțesc.
Condu-mă.
Noaptea se scurge repede. E timp prețios pentru mine. Condu-mă, spirite.
- Când a murit? - Noaptea trecută, cred. Sau de Crăciun.
Am crezut că n-o să mai moară.
- Ce-a făcut cu banii lui? - Nu mi i-a lăsat mie, cu siguranță.
Cu siguranță va fi o înmormântare ieftină.
Pentru că nu știu cine ar vrea să fie prezent.
Nu m-aș supăra să merg dacă se servește o masă.
- Trebuie să fiu hrănit. - La revedere, dlor.
Revino-ți, Ebenezer.
Visezi doar.
Nu o să încapi aici.
Cu siguranță e budincă de Crăciun.
Mi-a ajuns, spirite.
Drăcie.
- Crăciun fericit, Joe! - Și un An nou fericit!
Ia loc. Trebuie să aprind lumina. Să văd.
- Ce e asta, dnă Dilber? Draperii de pat! - Dnă Dilber?
Draperii de pat!
Doar nu vrei să spui că le-ai smuls cât mortul zăcea acolo.
Ba da. De ce nu?
Ai fost născută să faci avere și cu siguranță vei face.
Doar n-o să-mi țin mâna când pot să înșfac orice cu ea întinzând-o.
- Să nu pătezi cu ulei paturile. - Păturile lui?
Ale cui să fie?
Nu va simți frigul fără ele, sunt sigură de asta.
Sper că n-a murit de ceva contagios.
Nu-ți fie teamă de asta. Nu muream atâta după tovărășia lui,
numai ca să stau prin preajma lui.
Poți să te uiți la cămașa ăia până ce te dor ochii,
dar nu vei vedea nicio gaură în ea, sau vreo cusătură.
- E cea mai bună cămașa a lui. - Dnă Dilber.
Ar fi fost irosită dacă n-aș fi fost eu.
Ești concediată!
- Concediată! - Cum adică?
Cineva a fost atât de prost că l-a îmbrăcat cu ea pentru a fi îngropat.
Dar eu am luat-o de pe el.
Vezi tu, s-a sfârșit. A îndepărtat pe toată lumea de el cât era în viață,
numai ca noi să profităm de moartea lui.
Dacă și-ar fi luat pe careva să se îngrijească de el când l-a lovit moartea,
în loc să zacă acolo singur, dându-și ultima suflare fără nimeni lângă el.
Doar știm să vindem lucrurile astea, nu-i așa?
Spirite, înțeleg, înțeleg.
Soarta acestui om nefericit poate fi a mea.
Viața mea tinde să fie așa acum.
Dumnezeule, ce e asta?
Spirite, acesta e un loc înfricoșător.
După ce-l părăsesc, îmi voi învăța lecția, crede-mă. Să plecăm.
Înțeleg, și aș face-o, dacă aș putea. Dar n-am tăria, spirite.
Spirite, dacă există vreo persoană care suferă de moartea acestui om,
te implor să mi-o arăți.
- Suntem ruinați? - Mai e speranță?
Speranță?
- Numai dacă se-ndură el! - Nu mai poate acum.
- E mort. - Mort?
- Cine va prelua datoria noastră? - Nu știu.
Dar până atunci vom avea toți banii, și chiar dacă nu,
e greu de crezut că următorul creditor va fi la fel de nemilos ca el.
Vom dormi liniștiți la noapte, draga mea.
Vreau să văd puțină duioșie față de mort, altfel, odaia asta mă va urmări veșnic.
E târziu, tatăl vostru trebuia să vină.
Mă gândesc că în ultimele seri n-a mai mers așa de repede ca altădată.
L-am văzut alergând foarte repede cu Tiny Tim pe umăr.
Dar era foarte ușor de dus...
și tatăl vostru l-a iubit foarte mult...
- Te-ai dus la David. - Da, draga mea,
îmi doresc să fi fost și tu acolo.
Ți-ar fi prins bine să vezi cât de plin de verdeață e locul.
Dar îl vei vedea destul de des.
I-am promis că voi trece pe-acolo în fiecare sâmbătă.
- Micuțul meu copilaș. - Tată, nu fi supărat. Te rog.
Faceți liniște, vă rog.
Sunt sigur că niciodată nu-l vom uita pe sărăcuțul Tiny Tim.
Mulțumesc. Mulțumesc, draga mea.
Bob...
Spirite, ceva îmi spune că se apropie momentul despărțirii noastre.
Spune-mi cine era acel om pe care l-am văzut țeapăn.
Spirite, înainte să mă apropii de piatra spre care arăți, răspunde-mi.
Sunt acestea umbrele lucrurilor ce urmează,
sau numai ale celor care ar putea urma?
Purtarea oamenilor anunță un sfârșit anume.
Dar dacă ei se leapădă de ea, atunci el va fi altul. Nu e așa?
Eu eram acel om care zăcea mort în pat?
Spirite, ascultă-mă. Nu mai sunt omul care-am fost odată.
De ce-mi arăți asta dacă nu mai am nicio speranță?
Spirite. Spune-mi că încă mai pot schimba umbrele pe care mi le-ai arătat.
Să le schimb cu o altă viață.
Nu, spirite. Nu! Nu, spirite.
Bunule spirit, ajută-mă.
Ajută-mă, spirite.
Spirite!
Spirite, voi sărbători Crăciunul din toată inima, și-l voi sărbători tot anul.
Nu voi uita lecția Trecutului, Prezentului și a Viitorului.
Spune-mi, spirite, că pot șterge înscrisul de pe această piatră!
Încă trăiesc!
Încă trăiesc.
Încă trăiesc!
Nu știu ce să fac. Sunt ușor ca o pană. Fericit ca un copil.
Am mai auzit râsul ăla.
- Ce zi e astăzi? - Poftim?
- Ce zi e astăzi, dragul meu? - Astăzi? E ziua de Crăciun.
Ziua de Crăciun. Nu l-am ratat. Spiritele au făcut asta într-o singură noapte.
Desigur, pot face tot ce vor. Bineînțeles.
Salut, dragul meu. Știi prăvălia cu păsări de la colț de stradă?
- Cred c-o știu și eu! - Deștept băiat.
Nu știi cumva dacă au vândut curcanul premiat ce era agățat?
- Nu cel mic, ăla mare. - Ala cât mine?
- Ce copil drăguț. Da, micuțule. - E încă acolo.
- Da? Du-te și cumpără-l. - Prostii.
Nu, nu, vorbesc serios.
Du-te și cumpără-l, adu-l aici și-ți dau un șiling.
Dacă te întorci în mai puțin de 5 minute îți dau jumătate de coroană.
Îl voi trimite lui Bob Cratchit. Nu va ști cine l-a trimis.
E de două ori mai mare decât Tiny Tim.
Dnă Dilber. Crăciun fericit!
Dumnezeule! A înnebunit!
Scumpa mea dnă Dilber, ești cea mai frumoasă făptură pe care am văzut-o.
Dansează cu mine, dnă Dilber! Dansează cu mine.
Dle Scrooge, lăsați-mă în pace. E complet nebun! Ajutor!
Ce femeie încântătoare.
O voi iubi toată viața mea. Ce expresie sinceră are.
Bună ziua. Uitați pasărea.
Salut. Ce mai faci? Crăciun fericit.
E imposibil de dus pe jos până în Camden Town. Trebuie să iei o trăsură.
Pornește, prietene.
Înveseliți-vă!
Prindeți-mă dacă puteți.
Lăsați-vă, băieți. N-o să mă prindeți.
Nu-i lăsați pe adulți să aibă parte de toată distracția.
Crăciun fericit.
- Crăciun fericit. - Și dvs., dle.
Sărbători fericit. Crăciun fericit și ție.
- Fiți binecuvântat, dle. - Mulțumesc, dle.
- Sărbători fericite. - Mulțumesc, dle.
Dragul meu domn, cum v-ați descurcat? Sper că ați reușit ieri.
- Crăciun fericit, dle. - Dle Scrooge?
Da. Ăsta e numele meu și mă tem că nu vă e prea plăcut.
Permiteți-mi să-mi cer scuze. Aveți bunătatea să...
Dumnezeule! Dragul meu domn Scrooge, vorbiți serios?
Niciun bănuț mai puțin. Vă asigur că nu voi rămâne nerăsplătit.
Dragul meu domn, nu știu ce să spun în fața unei astfel de mărinimii...
Nu spuneți nimic. Vă sunt dator. Mulțumesc foarte mult.
Dumnezeu să vă binecuvânteze.
- E stăpânul tău acasă, draga mea? - Da, dle.
Sunt... unchiul lui.
- E un animal care mârâie și mormăie? - Da.
- Trăiește în Londra? - Da.
- Un cal? - Nu.
- O vacă? - Nu.
- Un câine? - Nu.
- Un porc? - Nu.
- Un măgar? - Da și nu.
- Știu cine e, Fred! E... - Unchiule Scrooge.
Să fiu al naibii.
Am venit la cină. Dacă mă primiți.
Bineînțeles, unchiule! Bine ai venit! Crăciun fericit!
Acesta e unchiul meu, Ebenezer.
Anul viitor vom ține cina la casa mea.
Insist.
E o onoare să cinez cu voi. Contez pe voi că veți fi prezenți.
A întârziat 16 minute.
Cum îndrăznești să vii la ora asta?
Îmi pare foarte rău, dle. Am întârziat.
Într-adevăr. Vino aici.
E doar o dată pe an, dle. Nu se va mai repeta. Am petrecut și eu ieri, dle.
Să-ți spun ceva, dle Cratchit, nu voi mai suporta așa ceva
și, prin urmare, sunt pe cale să-ți măresc salariul.
Crăciun fericit, Bob.
Crăciun fericit, Bob, dragul meu, mai fericit decât ți-am putut oferi.
Îți voi mări salariul și mă voi strădui să-ți ajut familia nevoiașă,
și vom discuta problemele tale în după-amiaza asta, la un bol de punci.
Dar, prima dată, să aprindem focul,
vreau să te duci să cumperi o găleată de cărbuni imediat, Bob Cratchit.
Pleacă, Bob.
Da, imediat, dle.
Imediat, dle.
Și Scrooge s-a ținut de cuvânt. Și a făcut și mai mult.
Și lui Tiny Tim, care s-a însănătoșit, i-a fost ca un al doilea tată.
A devenit atât un bun prieten, un stăpân bun cât și un om bun,
bun cum n-a mai văzut orășelul.
Întotdeauna se spunea că știa cum să sărbătorească Crăciunul.
Și, după cum spunea Tiny Tim.
Dumnezeu să ne binecuvânteze pe toți!
Subtitrare de Danineji_genius Corectura: Felixuca Nifty Subtitles Team (c) www.niftyteam.ro