Моля за вниманието ви. Фериботът ще пристигне скоро.
За безопасност, пътниците да стоят далеч от стълбите,
рампите и площадките, докато фериботът не спре на терминала.
Стойте зад указаните бариери.
При нарушение рискувате сериозно нараняване.
Благодарим ви, че избрахте ферибота на Стейтън Айлънд.
Добър вечер.
Хубавец е, но е известен като Голямата стъпка. Да вървим.
Той е като пещерен човек. Не прави така за Бога.
Приятелче, тоалетната е на 30 м оттук.
Приятно ти чистене.
Бен, хайде, човече.
Готово, да вървим.
Махни се от вратата. - Очаквам извинение.
Пич, той съжалява. - Не се извинявай на ченге под наем.
Ако искаш да си запазиш работата, разкарай се.
Какво по дяволите? - Какво става?
Какво беше това? - Не се ли движи?
Мамка му! - Спри го!
Гледали ли сте "Навитакът" с Джим Кери? Много е смешен, човече.
Джим Кери - "Навитакът". Постоянно казва "да".
Джим Кери - "Маската"? Зеленото лице. Същият е.
Момичета, "27 сватби", Катрин Хейгъл. Била е шаферка 27 пъти.
Много е хубав и романтичен. - Не, благодаря.
Какво зяпаш?
Не те ли е срам? Носиш хиджаб, но показваш плът?
Засрами се. - Гледай си работата!
Отвратителна си.
Човече, харесваш ли Джим Кери? "Навитакът"?
Непрекъснато казва "да". Не може да спре да го казва.
Извинете на някои от звънците няма имена.
Търся Басам Джафари. Познавате ли го? - Ченге ли си?
Приятел съм на Басам. - Той няма приятели.
А ти миришеш на ченге. - Нося му понички.
Сигурно за тази миризма говориш.
Чичо? - Какво?
Едно ченге отвън те търси.
Ало? - Басам?
Кой е? - Сам Сенека.
Сами! Качвай се.
Кой е това? - Стар приятел.
Ченге? - Не войник.
Какво? - Пак ли продаваш ДВД-та?
Не си ми баща. - Обещах му да се грижа за теб.
Никакво продаване вече на ДВД-та, чу ли ме?
Сами. - Басам.
Вече не си в армията? - Да, тъкмо се уволних.
Донесох ти любимите понички.
Имам и още нещо за теб, както обещах.
Не си забравил.
Амира! Трябва да се запознаеш с племенницата ми.
Какво? - Ела тук.
Не! - Амира!
Не искам да имам нищо общо с "приятелите" ти от армията.
Сам е свестен. - Ръцете му са окървавени.
Не разговарям с войници! Знаеш го. Виж го, прилича на глупак.
Да върви по дяволите! - Разбрах.
Говориш арабски? - Да.
Ще си вървя. - Но...
Тръгвам си. - Ела.
Брат й беше преводач с мен в Ирак. Попадна в кръстосан огън
при нападение и беше убит от американски войници.
Затова тя се махна. - Съжалявам.
По-добре да си вървя. - Не. Остани ще вечеряш с нас.
Басам, ще си вървя. - Ще останеш в дома ни.
Не искам да е неловко, Басам. - Няма да бъде. Обещавам.
Много е вкусно. Благодаря.
Радваме се, че ти харесва.
Искате ли да чуете нещо смешно? - Да.
Не.
Отчасти напуснах армията, за да се грижа за умиращия си баща.
Това не звучи забавно. - Ще стане.
Баща ми прекара последните няколко години от живота си,
в продажба и реставрация на картини.
Когато се върнах ме заведе на лов за антики.
Спряхме на "Макдоналдс" да хапнем.
Хлапето му обърка поръчката. Щом отхапа, усети кисели краставички.
Той ги мрази. Разкрещя се на хлапето.
Върна се за нов чийзбургер и налетя на свой бивш клиент.
Сетиха се за едни стари брадви, които имаше и татко каза:
"Чакай тук, сега се връщам". Изтича до колата,
хлапето погледна и видя баща ми да тича към него с гигантска брадва.
Изкрещя: "Съжалявам за чийзбургера ти"!
"Не ме убивай!"
След това се застреля. Поне на това приличаше.
Не е смешно. - Добре. Друга история.
Пингвин си кара из страната и минава през пустинята
в малката си пингвинска кола.
Горещ ден, той си кара, ядейки сладолед от пътническата седалка
оплаквайки се колко е горещо. Колата му се разваля насред пустинята.
Обажда се на пътна помощ.
Те идват и го заварват как яде сладолед в колата си.
Той казва: "Не знам какво стана".
Онзи от пътна помощ казва: "Изглежда си духал."
Защото целият бил във ванилов сладолед.
"Духал" се разбира двусмислено.
Можел е да каже, че има повреда в двигателя,
но изглеждало така сякаш е духал.
Английският да не ви е трети език?
Благодаря за вкусната вечеря и скапаната телевизия.
Означава "дай пет". Няма ли да плеснеш?
Правя го с непознати на улицата. Вечеряхме...
Изпращам те, защото Басам заспа и би било невъзпитано от моя страна.
Разбрах, че шестгодишната ми дъщеря харесва момче и сега трябва да го убия.
Това е най-логичното. Отидох в училището и питам:
"Къде е Лари"? Казва се Лари. Да се върнем малко назад.
Кой по дяволите кръщава детето си Лари?
Вече се съмнявах в родителите на хлапето. Отидох, взрях се в него,
погледнах го и казах: "Боже, ми той е сладур"!
Върхът е, обича спорта, ще излизаме. Погледнах дъщеря си.
Казах: "Омъжи се за Лари и да приключваме".
Готови ли сте за още комедия?
Аплодисменти за г-н Сам Сенека!
Здравейте.
Здрасти. Аз съм Сам Сенека.
И... Вие как се казвате?
Ще погледна в материалите си.
Така... "Шеги и други". Ето.
Никога не съм вярвал в извънземни, но започнах да гледам реалити шоута.
Почти съм убеден, че Кардашиан са тук да унищожат планетата Земя.
Един човек гледа това шоу.
Минавах покрай детска градина.
Нямаше да мина, но просто ми беше по път.
Както и да е. Забелязах, че децата са доста дебелички
със сериозно затлъстяване. Бяха сякаш по 200 кг всяко.
И ето го основният въпрос: С какво храним децата си?
С други деца?
Мамка му. Извинете.
Така. Сигурна съм, че е тук.
Аз просто... Ти се обади.
Така е. - Говорихме.
Да. - Извадих го, но къде го сложих?
Хайде, Джанет. Аз или никога. - Какво?
Нищо.
Коя ти е любимата бродуейска пиеса? - Открих го!
Моето досие. Знаех си, че ще успееш.
Почакай. Може би е вярно. - Кое? Какво?
Пише, че си направил няколко цикъла, но не си декларирал инвалидност.
Да. - Защо?
Защото не съм инвалид.
Все пак трябва да подадеш иск. - Не търся милостиня.
От теб искам само копие от медицинския ми картон.
Ще го направиш ли за мен? - Разбира се.
Благодаря. - Аз просто...
Не мисля, че някога съм срещала такъв като теб.
Това чувство е взаимно.
Какво е това? - Кое?
Това.
Дълга история. - Няма къде да ходя.
Бях просто преводач в поделението на Сам за отдалечените постове.
Попаднахме в засада. Много страшна.
Сам някак си ни измъкна живи оттам.
Видях американското ни знаме да гори. Опитах да го спася.
Но беше лошо обгоряло. Имах само една останала звезда.
Извадих я от огъня. Изрязах я.
Точно тогава напуснах Ирак. Не знаех дали някога пак ще видя Сам.
Затова му дадох звездата и го накарах да ми обещае, че един ден ще се видим.
И когато стане, той ще ми я върне.
Това е историята.
Не мога да повярвам колко много приличаш на брат ми.
Днес тръгвам на път по работа. Внимавай, докато ме няма.
Добре.
Искал си да ме видиш? - Трябва да те освободя, Сам.
Мамка му. - Така е.
Задниците, които задръсти в асансьора имат високопоставени приятели.
Бил ли си безработен преди? С военното ти минало
може да си подходящ за инвалидност.
Не. Ще си намеря друга работа.
Направи, каквото трябва, хлапе.
Сам. - Да.
Късмет. - Благодаря, Робърт.
Лорънс, би ли...
Ще ме изслушаш ли за момент? Обещавам ти за днес.
Ще подготвя документите. Ще се справим.
Трябва да ми вярваш.
Влез! Да. Здрасти.
Да ти звънна пак? Добре. Чао.
Как си, човече? Радвам се да те видя. - Как си, Чарли?
Добре. Как е работата? - Уволниха ме.
Гадост, човече. Съжалявам. Какво стана?
Не си виновен ти. Оценявам, че каза добра дума за мен.
Съжалявам. Защо те уволниха? - Заключих едни типове в асансьора.
Заключил... Невероятно, върхът.
Защо... Как... Защо си ги заключил?
Бяха пияни и глупави. Аз съм виновен. Не трябваше.
Ако са били задници, майната им, пич. Ела седни.
Да говорим направо. Какво ще правиш сега?
Без работа. Какво ще правиш?
Не знам. - Къде живееш?
Открих страхотно място в Стейтън Айлънд.
Там има страхотни места? Невероятно.
По-евтино е от Манхатън. - Без задни мисли
ще се радвам да ти заема пари за жилище в Манхатън.
Знам и наистина го оценявам. Но не мога да приема.
Никакъв шанс. Предположих, че така ще кажеш.
Но имам нещо, което мога да ти дам поне за сега.
Какво е това? - Ключовете за лодката на дядо.
Още е на пристанището в Бруклин. Вземи я.
Той я остави на теб. Сигурен ли си?
Да. Няма да я ползвам. Тя просто си стои там.
Ти си любимият ми братовчед... По-добре ще е с теб.
Невероятно. Благодаря ти. - Разбира се, човече.
Трябва да излизаме, пич.
По-често. Никога не те виждам. Какво ще правиш довечера?
На по питие с мен и приятелите ми? - Да. Звучи чудесно.
Върхът. Да го направим. Онзи тип. Трябва да вдигна.
Да, спокойно. - Задръж за малко.
Сами, имаш ли си гадже? - Не.
Ще те уредя с приятелка на Клеър. Симон. Откачена е.
Точно това не търся. - Откачена в добрия смисъл.
Вярвай ми. - Разбрано.
Добре, човече. Ще се видим довечера.
Благодаря ти.
Здрасти, човече. Как си?
Казвам ти, човече. Чарли. Къде бяхме на 12-ти септември?
Следващия ден. - Не, на сутринта.
Пич, в казармата на следващата сутрин. - За да се запишем.
Да. - Защо не го направихте?
Аз дори... Дори не си спомням.
Не помня, но бяхме на крачка. - Така е.
Определено сте се измъкнали сполучливо.
Искам да вдигна тост за Сам
и всички смелчаци, че правят, каквото правят,
за да правим и ние, каквото трябва. Сами, благодаря ти.
Наздраве.
Сам, кое е най-откаченото нещо, което видя там?
Най-откаченото ли? - Да и най-страшното тип "Рамбо".
Най-страшното или най-откаченото? - Не знам. Всичко.
Хайде, човече, разказвай. - Добре.
Върнахме се малко по-рано от патрулиране.
Магистралата ли? - Наранг.
Провинция Кунар.
Афганистан. - Да, де. Афганистан.
Върнахме се по-рано от патрулиране. Свещеникът ни не ни очакваше.
Влязох в импровизирания му кабинет
и го видях, приклекнал в ъгъла да мастурбира толкова бясно,
все едно имаше пистолет, опрян в главата. Затворихме очи.
Най-унизителната среща на погледи, която съм имал с човешко същество.
Той с оная си работа в ръка, аз готов да се върна на патрул
и да се застрелям. После ме осени, че като го погледнах,
все още носеше каската си. Възбуден от мастурбирането,
беше забравил да си свали шибаната каска
или пък е имал експлозивно изпразване.
Да ви питам. Какво е най-лошото, което може да чуете
след като сте направили свирка на Уили Нелсън?
Не съм Уили Нелсън.
Приятелче. - Чарли.
Как си, човече? - Добре.
Опитвам да придобия един инвестиционен фонд от няколко години.
Управлява се от ветеран от Виетнам и почти го убедих,
но не мога да го накарам да захапе затова имам идея.
Би ли се срещнал с него?
Защо? - За да инвестира във фонда ми.
Нямам представа от фондове. - Не ти трябва да знаеш.
Бизнесът ми е като всеки друг. Но едно нещо е важно.
Взаимоотношението. Накараш ли го да инвестира 10 млн долара,
ще ти дам чек за 50 000.
Сигурно се шегуваш. - Изобщо не.
Отиди там. Подхлъзни го с някой военен поздрав,
вмъкни там няколко истории за войната и го печелиш.
Наблюдавах те, човече. Харизматичен си,
чаровен си. Хората те харесват.
Да опитаме, да видим какво ще стане. Какво мислиш?
Само ми кажи какво да правя.
Пич, ще правим заедно бизнес. Харесва ми.
Ще бъде вълнуващо, човече.
Благодаря, Чарли. - Няма за какво, пич.
Гледал ли си "Дневникът на Бриджет Джоунс"?
Пет долара за него. Невероятен английски филм.
Момичето се влюбва в двама мъже. Невероятно. Много забавно.
Добре, човече. Следващият път. Днес е щастливият ти ден.
"Дневникът на Бриджет Джоунс". Следващият път. До скоро.
Личната ви карта, моля? - Харесвате ли Бриджет Джоунс?
Личната карта. Веднага.
Продавате пиратски ДВД-та на 3 м от пешеходната пътека.
Осъзнавате ли, че нарушавате два закона наведнъж?
И фалшива карта. Стават три за днес.
Това истинското ви име ли е?
Първи до централата. - Тук централа.
Информация за жена на "Канал" и "Бродуей".
Искам проверка. Фамилия "Джафари".
Д-ж-а-ф-а-р-и. Име "Амира". Дата на раждане: 03.02.87.
Разбрано. Остани на линия.
Това е 11-99. Разбрано. Да вървим.
Какво става? - Името ти е в системата. Арестувам те.
Добре. Идвам! - Да вървим!
Какво правиш? Пешеходна пътека е!
Спри!
Първи до централата. Имам 11-99.
Здрасти, човече.
Здрасти, Чарли. - Как си?
Добре. - Как върви?
Чудесно. Изглежда наистина сте разбили пазара.
Просто трябва да си по-умен от следващия. Това е.
Така се вълнувам, че ще работим заедно. Ще бъде супер.
Много ти благодаря. - Няма проблем, човече.
Имаш ли някакви костюми или вратовръзки?
Не.
В продажбите сме, трябва да изглеждаме стегнати.
Затова ще ти купим хубави вратовръзки
костюми, за да изглеждаш като милион долара. Става ли?
Чудесно. - Супер. Трябва да вървя.
Ще поговорим след малко. - Чудесно.
Сам? - Да. Басам, какво става?
Трябва ми помощта ти. - Всичко за теб.
Амира е в беля. Избягала е от полицията.
Добре ли е? - Не знам, но е в апартамента.
Не може да остане там. Знаят адреса ни. Издирват я.
Трябва да остане някъде. - Басам, може да остане при мен.
Сам, тя ми е племенница. Моля те, пази я.
Има проблеми с властите. - При мен е в безопасност.
Къде си? - Не знам. В средата на шибаното нищо!
Но щом се върна, я карам при братовчед ми Джафа в Мичиган.
Колко бързо ще стигнеш? - Тръгвам веднага.
Моля те, Сам, пази я. - Разбира се.
Добре ли си? Какво стана?
Арестуваха ме за продажба на ДВД-та. Избягах.
Как ти знаят адреса? - Взеха ми фалшивата карта.
И пише истинския ти адрес? - Исках да е като истинска.
Мисията изпълнена. Това е... - Глупаво. Знам.
Басам каза, че имаш проблеми с властите?
Басам опита да ми стане настойник. Не успя, затова имам проблем.
Не можеш ли да се върнеш в Ирак? - Никога.
Опасно е. Семейството ми помагаше на американците.
Басам ми каза за брат ти. - Не смей да говориш за него!
Извинявай.
Просто си върви. Няма да тръгна с теб.
Разбирам, но обещах на Басам. - Мога да се грижа за себе си.
Не можеш да останеш тук. Опаковай си багажа
и ще те заведа на сигурно място с колелото ми.
Имаш колело? Като мотоциклет?
Мамка му.
Няма да тръгна без теб.
Мамка му. Много е добро.
Боже мой.
Боже. Най-добрият дюнер, който съм ял.
Ще започна бизнес с дюнери. Да. Само ми трябват инвеститори.
Ще отворя магазинче на ъгъла. Ще идваш по всяко време
и ще гледаш как другите ядат дюнери. - Ще седим тук докато Басам се върне?
Какво искаш или предпочиташ да правиш?
Нещо по-добро от това.
По-добро? Още не си опитала дюнера.
Няма и да го опитам. - Ясно.
Добре ли си? Изглеждаш малко нервна.
Никога не съм била на лодка? Безопасно ли е?
Не. Да, безопасно е.
Ако си на лодката. - Защо? Да няма акули?
От това ли се страхуваш?
И от удавяне, смърт, да бъда изядена акули.
А от пирати страх ли те е? - Не знам.
Подай ми ръката си. - Защо?
Просто ми я подай. Довери ми се.
Усещаш ли? Управляваш лодката.
Ти си морски капитан. - Добре.
Добре се справяш. Застани тук, за да гледаш на къде се насочваме.
Може ли? - Да. Ела.
Добре.
Виждаш ли на къде соча? - Да.
Онзи малък кол, който се вижда? - Добре.
Натам сме се насочили. - Добре.
Готово. Справяш се чудесно.
Къде отиваш? Няма да ходиш никъде! Сам, какво правиш? Върни се.
Ще скоча във водата. - Какво? Няма.
Спокойно обърни лодката и ме качи. - Не. Няма.
Няма да ме качиш? - Да, но не скачай във водата.
Сам, ако скочиш повече никога няма да ти проговоря.
Сам. Боже мой! Не мога да повярвам.
Боже. Губя равновесие. - Какво правиш? Сам, спри!
Амира. - Боже ти си луд. Какво правиш?
Наистина не е толкова сложно. - Сам, спри. Мили Боже! Не!
Боже мой, Сам! Откачалка такава! Какво си мислиш, че правиш?
Само стой спокойна. - Добре. Внимавай.
Продължавай към мен. - Ще те ударя, човече.
Спокойно. Ела към мен. - Внимавай, Сам.
Амира. - Какво?
Спусни стълбата. - Добре.
От лявата страна се отключва. - Почакай. Внимавай.
Не мога да повярвам, човече. Направих го!
Дай пет, човече. - Сега искаш "дай пет"?
Хайде де. - Вече без причина искаш?
Хайде дай пет!
Толкова е готино.
Добре. Аз ще поема. - Не, остави на мен.
Това е моята лодка.
Колко далече можем да отидем?
Колкото далече искаш.
Откри газта.
Имаш ли Фейсбук?
Не. - Много лошо.
Ако имаше можех да ти позволя да ми станеш приятел.
Да се регистрирам в сайт, за да съм приятел с теб.
Не е същото. Ще виждам всички неща, които харесваш,
а ти, които аз харесвам и можем да се сръчкваме.
Не спомена нищо за сръчкване. Не знаех, че Фейсбук е за това.
Забрави.
Да сръчкаме онзи тип.
Вече е късно. Изпуснахме момента. - Остави.
Да сръчкаме следващия колоездач.
Била ли си в Мичиган преди? - Не.
Може да дойда на гости.
Не искам да те виждам отново. Никога вече.
Бъзикам се със задника ти. - Бъзикаш се със задника ми.
Не мисля, че това имаше предвид.
Какво? - Не искаш да го правиш.
Не се ли казва така? - Не.
Прости ми. Не разбирам всички ругатни. - Всичко е наред. Забавно е.
Убеден съм, че не искаш да се бъзикаш с ничий задник.
Освен ако не си падаш по това.
Не те познавам толкова добре, затова...
Благодаря.
Ти ще спиш на леглото. - Добре.
Лека нощ. - Лека нощ.
Кога за последно слага вратовръзка? - Не знам. На бала.
Да, вижда се. - И тогава не се получи.
Не изглежда добре. - Благодаря за помощта. Извинявай.
Не знам как се връзва това.
Благодаря. - Джак.
Как си, Чарли? - Добре. А ти?
Благодаря добре. - Джак Ларой, запознай се
с най-новия член на екипа ни, братовчед ми Сам Сенека.
Приятно ми е. Чарли ми разказа ужасно много неща за теб.
Нима? Спомена ли, че не знам как да вържа вратовръзка?
Мразя вратовръзки. - Слава Богу. Да се отървем от това.
Няма ли да седнете?
Чарли ми каза, че си Зелена барета. - И аз не ги харесвах.
Шегувам се. Момчетата наистина ми липсват.
В кое поделение беше? - 35-то Специално звено.
Трябва да си бил повече в Лаос, отколкото във Виетнам. Нали?
Да, така беше.
Заминахме 24 човека и само шепа хора от нас успяха да се върнат.
Благодаря ти за службата. - И аз за твоята.
Аз бих искал да благодаря и на двама ви за службата.
Сам ли ще поеме моята сметка? - Да, ако предпочиташ.
Да, бих искал.
Зает ли си довечера? - Не, не съм.
Ела на вечеря. Какво ще кажеш?
Звучи добре. - Това е домашният ми адрес.
Ще си вземем евтина храна и много скъп скоч.
Звучи страхотно. - Добре.
Джак, означава ли, че можем да разчитаме на твоите 10 млн?
Повтарял си го безброй пъти, но бих искал да го чуя пак,
защото си мисля за някъде около 25.
Чудесно. Това е чудесно.
Джак, направо фантастично. Ще ти дам тази папка.
Съдържа философия на инвестицията, скорошни постижения. Разгледай я.
Пич, толкова си естествен. Невероятно е.
Той е много любезен. - Не. Джак е любезен с хора като теб.
Нужен му е доверен човек. С миналото ти комбинацията е перфектна.
Джулс, би ли ме свързала с Лорънс, моля?
Звъня му на мобилния, но не вдига. Благодаря ти.
Слушай, човече. Казах, че ще ти дам чек за 50 000,
ако участва с 10 млн, но той ще влезе с 25.
Затова ще ти дам чек за 100 000. - Бъзикаш ме.
Не. Давам ти 100 000. - Това е невероятно.
И те каня на годежното ми парти този уикенд.
Не знаех, че ще правиш. - Знам. Грешка на Клеър.
Трябваше да си сред поканените. Не знам защо не си.
Най-големите ми клиенти ще са там и искам да дойдеш.
Ще бъда там. - Върхът. И един въпрос.
Можеш ли да облечеш униформата си?
Вече не съм в армията. - Да, знам.
Но сигурно има удължен период,
в който може да я носиш на неофициални събития? Няма ли?
Вън съм само от месец. Това ми е последният отпуск,
технически мога да я нося. - Именно. Имаш ли нещо против?
Не. - Върхът.
Пич, ще бъде супер! Най-накрая ще видиш Симон. Питаше за теб.
Лорънс чака на линията. - Добре. Кажи му да изчака секунда.
Довечера след вечерята ти с Джак,
искам да те изведа на питие, за да отпразнуваме победата.
Добре. Благодарен съм ти за възможността.
Не, пич. Аз ти благодаря. Закова го. - Оценявам го.
Сериозно, заби го. Добра работа. - Добра.
Ще се видим довечера. Забавлявай се там.
Здрасти, човече. Спечелихме го. Да.
Измъкнах се отзад, надявайки се никой да не види и отидох до скалата,
защото нямаха тоалетни. Застанах на ръба и тъкмо да се изпикая
чувам един да крещи: "Не го прави, човече"!
"Целият ти живот е пред теб, Аллах те обича"!
Не скачай!
Явно Аллах ме обича, защото не скочих.
Боже мой. Много забавно.
Много е хубаво. Благодаря, че ме покани.
Оценявам го. Просто да си поговорим.
Разбира се.
Това ми липсва. - Абсолютно.
Една сутрин бяхме на рутинна обиколка
на север от границата с Камбоджа.
Стигнахме до някакво село в пустинята.
Селото беше безлюдно, но чух, поне според мен беше
като звук от детско пеене. И...
От начало помислих, че този глас е само в главата ми,
но колкото повече се приближавах до тази колиба,
пеенето ставаше все по-ясно, и по-ясно, докато...
Отворих вратата на колибата.
Вътре имаше красиво момиченце, на около 6 години,
тя държеше ръката на мъртвата си майка.
И просто продължаваше да пее и пее.
С една огромна усмивка на лицето си.
А аз просто...
Просто се взрях в нея. Накрая тя ме видя,
погледите ни се срещнаха. И...
Тя просто продължи да пее.
Не мога.
Благодаря.
Не знам какво бих правил. Тъкмо за теб говорим.
Как си, братко? Помниш Грег. Прегърни го. Заслужава го.
Хвалех се с теб днес по-рано. - Така ли?
Хвалех се с теб, човече. Проучих. Знаеш ли колко фондове
се управляват от ветерани? С теб ще направим много пари.
Купища пари, човече. - Вие сте като Батман и Робин.
Да, така е. - Не искам да съм Робин.
Пич, аз съм Батман. Нямаш избор. - Може ли да сме друго дуо?
Отивам да пусна една вода. Ще се видим с вас вътре.
Късметлия си да работиш с Чарли. Казвам ти.
Ще се измъкне без драскотина. - От какво?
Простотия. Разправя се с Държавната комисия.
Това разследване е такава простотия. Нищо не е.
Какво разследване? - Не. Недей дори... Не го мисли.
Нищо не е. Съмняват се, че надценява активите си.
Това не е "нищо". - Стандартна практика при фондовете.
По дяволите, да влизаме! - Не знаех, че отиваме на стриптийз.
Не съм за тук. - Не. Ти си Капитан Америка.
Гъмжи от желаещи да платят за чукане с военен герой като теб
или поне ще ти дадат отстъпка. - Не, благодаря.
Нека те черпя поне танц в скута.
Стриптийз клубовете ми връщат спомени. Бяха много през войната.
Атакуваха ни със стриптийзьорки. - Сериозно?
Извинявай, Грег. - Тръгваш си?
Да. Наред ли сме? Ще кажеш ли на Чарли "чао" от мен?
Да. - Чудесно.
Ще го направя. - Наслаждавай се на мацките.
Добре. Разбира се, мой човек.
Трябва да си спиш в леглото. - Добре съм си. Благодаря.
Наистина. Това е домът ти. Трябва да си спиш в леглото.
Тук съм си добре. Харесва ми да съм на пода.
Това е нелепо. - Ти се държиш нелепо.
На пода съм, защото така прави джентълменът.
Сериозно, устройва ме. Върви си в леглото.
Аз съм в леглото си. Това е леглото ми.
Ако никой няма да спи в леглото, аз ще спя там.
Чудесно.
Добре.
Това е глупаво.
Ела на леглото.
Ще ти отстъпя 60%. Тревожиш се, че нещо ще се случи?
Знам, че нищо няма да се случи. - Точно така.
Мислиш, че ме привличаш ли? - Не.
Ти беше съвсем ясна, че не те привличам.
Хубаво.
Когато решиш ела на леглото.
Какво не е наред?
Просто мислех.
За какво? - За нищо важно.
Лъжеш. Мога да прочета мислите ти.
Хубаво, ако можеш, тогава вече знаеш какво си мисля.
Да. - Хубаво.
Мислиш си: "Как да запазя тайната от Амира".
Нали? - Не.
Просто ми кажи какво не е наред.
Тревожа се за...
Не знам. Тази... Тази нова работа е стресираща.
Да, "Уол Стрийт" е стресиращ.
Гледала съм филмите.
Това ли е, което винаги си искал да правиш?
Никога не ми е минавало през ума. - А какво искаш да правиш?
Като дете винаги аз бях този, който разсмиваше другите деца.
Разказвах забавни истории, мислех, че ще стана комик.
Стендъп комик.
Чувала ли си за тях? - Да.
Добре.
Опитвал ли си някога? - Да, веднъж.
И? - Разгром.
"Разгром" добре ли е или е зле? - Зле е.
В моя случай много зле.
"Изтрепвам" е добре.
Значи искаш да изтрепваш, не да разгромяваш.
Да. - Това е странно, човече.
Обикновено едното води до другото, но не и в този случай.
Трябва да пробваш пак.
Да, бе. Казва момичето, което мрази историите ми.
Да, мразя ги. - Ще потърся второ мнение.
Не, аз... Открих бележника ти,
онзи с шегите в него и те бяха смешни.
Какво си направила? - Просто го намерих.
Четеш ми бележника? - Беше го оставил на видно място.
Да, в моя дом? - Беше си там и аз...
Оставям си бележника в моя дом. Личното ми...
Не каза, че е "лично". - Не съм го оставил на пейка в парка.
Права си. Трябваше да напиша "лично" отгоре.
Другият път. - Аз съм виновен.
Така е. - За това, че ми тършуваш из нещата.
Просто казах, че са смешни. - Глупав съм.
Направих ти комплимент. - Благодаря.
Пак заповядай.
Споделих ти нещо лично за себе си, сега е твой ред.
Какво? - Кажи ми нещо лично за себе си.
Например плешива ли си под това нещо? С него ли се къпеш?
Бръснеш ли си подмишниците? - Какво?
Не знам. Арабски маниер или френски? - Толкова си странен.
Кажи ми нещо, което никога няма да предположа за теб.
Понякога удрям хората.
Какво? - Когато се ядосам, ги удрям.
Това е нещо, което трябва да знаеш за мен.
Понякога хората си го заслужават. - Да.
И ти просто... Не го правиш много често, нали?
Не, само, когато го заслужават. - Хубаво.
Това е добре. Да, който и да...
Понякога и аз удрям хората.
Имаме нещо общо.
Какво става?
Това правя с приятелите си.
Вече сме приятели. Харесва ми.
Щом ще си споделяме,
искаш ли да знаеш аз какво правя с приятелите си?
Какво?
Това е много готино.
Да, на приятелите ми наистина им харесва.
А приятелите ти ще харесат ли това? - Кое?
Да. Вероятно ще го харесат.
Ако до сега не са правили нещо подобно.
Трябва да ги питам. Ще направим анкета.
Знаеш ли какво наистина ще харесат? - Какво?
Това.
Стига, де!
Не, спри. - Съжалявам.
Аз съжалявам повече. - Не, аз повече.
Съжалявам. Би трябвало да се грижа за теб, а това не се включва.
Неуместно е. - Ядосан ли си ми?
Не. А ти на мен? - Не.
Хубаво.
Аз не съм девствена.
Аз също не съм.
Как сте днес? - Добре. А ти?
Добре. Име? - Сам Сенека.
Сержант Сенека и Амира Джафари? Приятно изкарване.
Благодаря. - Благодаря. Ти си сержант?
Бях. Според Чарли съм още в армията. - Странно.
Най-добре облеченият мъж тук. Сами, изглеждаш чудесно.
Ти сигурно си Амира. - Да.
Аз съм Чарли. Приятно ми е. - На мен също.
Поздравления за годежа. Най-романтичното нещо,
което съм виждала лично. - Благодаря много.
Сами, искам да те запозная с някого. - Годеницата ти?
Карл, извинявай. Сам, това е Карл Ройс. Бивш пехотинец.
Няма бивш. Пехотинец си оставаш завинаги.
Да. Това е сержант Сам Сенека.
Братовчед и новият ми агент продажби.
Приятно ми е. Сержант. - Сър.
Карл притежава най-голямата корабна компания и си помислих
защо не си поговорите за пазара. - Добре. Само да си вземем по питие.
Тъкмо дойдохме. - Разбира се.
Аз ще ви донеса. - Не. Имаш още хора да забавляваш.
Карл, беше ми приятно. - Сержант.
Добре. Ще поговорим по-късно.
Той е невероятен търговец.
Две чисти уискита. - Сам? Здравей.
Клеър? - Да.
Приятно ми е най-после да се запознаем. - И на мен.
Поздравления. - Вече съм в петия месец.
А ти сигурно си Амая. - Амира.
Извинявай. Приятно ми е. - Благодарим ви за поканата.
Какво ще кажеш?
Че Чарли се справя добре. - Така е наистина.
Има един човек, с когото обезателно трябва да се запознаеш.
Симон! - Боже.
Симон, това е братовчедът на Чарли - Сам.
Сам, слушала съм толкова много за теб. - Аз също.
Радвам се да се запознаем.
Удоволствието е мое. - Аз съм Амира.
Извинявай. - Не знаех, че ще водиш гаджето си.
Не. Приятели сме. - Аз съм проститутка.
Или пък това. - Моля?
Дори ми купи тази рокля. Точно като в "Хубава жена".
Да. Червеното й отива. - Беше ми приятно да се запознаем.
Да, Клеър, и на нас. - Може да си поговорим по-късно.
Какво по дяволите ти стана?
Никога не съм пила уиски. - За всичко има първи път.
Наистина е добро. От него се възмъжава.
Какво?
Възмъжава се. От уискито ставаш истински мъж.
Наистина ли? - Да. Възмъжава се.
Просто се бъзиках със задника ти. - Сега кой използва моите думи?
Не са твои. Не може да си присвояваш думи.
Получава се, когато аз го кажа. - Когато ти го казваш.
Да.
Добро е.
Трябва да поговоря с Чарли.
Върви. Аз ще се оправя.
Проститутка си затова правиш, каквото си искаш?
Точно така? - Какво ще кажеш за целувка по бузата?
Ще ти струва допълнително 100 долара. - Боже!
Давай. Мисля, че мога да си го позволя.
Почакай. Другата буза. Не, тази. Давай.
Май е в петия месец? - Изглежда невероятно.
Знам. - Пич.
Как се казваше гаджето на Аладин?
Не знам. - Момичето ти е точно като нея.
Да, наистина. - Ще разпитам и ще разбера.
Забавляваш ли се? - Да. Може ли да поговорим?
Да. - Насаме.
Разбира се. Сега ли? - Ела ей там.
Какво става, човече? - Не знам. Аз...
Искам да поговорим за някои неща. - Добре. Какво има?
Защо те разследва Държавната комисия? - Защо ще...
Не знам за какво говориш. - Чарли, просто ми кажи.
Сами, наистина идея си нямам за какво говориш.
Знам кога някой ме лъже, Чарли.
Не правя нищо по-различно от всеки друг измамник.
Знам, че Комисията те разследва, но не знам какво си сторил.
Добре. Това, което вероятно си чул отнякъде,
не знам как е, че Комисията понастоящем разследва
някои членове на компанията. Нормално е.
Случва се при всяка компания. Няма нищо. Няма да открият нищо.
Полудяваш, човече. На годежното ми парти си.
Нека се позабавляваме малко?
Хайде, да вървим. Аз съм твой братовчед, пич.
Още едно от това, моля. Хареса ми.
Карат ли те да носиш това?
Това ли? Не, правя, каквото си искам.
Благодаря.
Дай прегръдка, откачено копеле. - Чичо Ник.
Не се вписа в армията и сега се мотаеш с големците от "Уол Стрийт"?
Да, реших да опитам.
Мина много време. - Да, много.
Липсваше ни на погребението.
Знаеш ли... С баща ти си имахме дрязги.
Не знам и за какво. Никога не бяхме на едно мнение.
Каква е тази с червената рокля?
Не направи ли достатъчно за тези хора?
Бях в сграда №4, когато самолетите удариха кулите.
Видях нещастниците да скачат от прозореца, размазани на паважа.
Трима мои близки приятели умряха. - Знам, Ник.
Знаеш ли какво научих? Че покривалото не е шибана шапка.
Какво да направи? Да я свали? - Да, смущава хората.
Може би хората смущават нея. Може би ти я смущаваш.
Легално ли е тук? - Това е Америка.
Всички сме тук нелегално.
Разбрах го. - Кое, Грег?
Джазмин е. - Каква Джазмин?
Гаджето на Аладин. Казва се Джазмин.
Обожавам този филм. - Сами. Да поговорим с Карл за минута.
Не сега. - За 5 мин. Карл, извинете, момчета.
Сам е тук. Защо не си поговорите. - Сержант, още ли служиш?
Не, сър. - Тогава защо си в униформа?
Много добър въпрос. Чарли, защо нося униформата си?
Според мен ме счита за домашния си любимец.
Мисля, че вие двамата трябва да си поговорите.
Беше ми приятно, сержант. - На мен също.
Какво по дяволите правиш? Тотално ме изложи.
Не съм ти кукла на конци. - Какво правиш? Пиян ли си? Това ли е?
Не искам да правя това. - Да правиш какво?
Какво не искаш да правиш? - Това. Не...
Чарли откажи чека на Джак.
Сами, той ще го даде във вторник. Това е чек за $25 млн.
Трябва да си до мен. - Писна ми да ме лъжат.
Кой те лъже по дяволите? - Ти.
Сам, ти сериозно ли? - Пусни ме, Чарли.
Сами, успокой се!
Мамка му! Сам, не!
Грег, махни се. - Сам. Господи!
Боже мой! - Тя ме удари!
Мамка му, тя ме удари! - Добре ли си?
Да се махаме. - Хора, какво става?
Търсим Амира Джафари?
Казаха ни, че може би е тук с вас.
Обвинена е в нападение.
Тук ли е? - Не.
Амира Джафари? - Да.
Обвинена сте в нападение. - По-внимателно!
Сър, съветвам ви да не се намесвате.
Имате право да мълчите. Всичко, което кажете
ще бъде използвано срещу вас в съда. Имате право на адвокат...
Извинете, че пак ви безпокоя. Не ви ли трябва преводач?
Говоря перфектен арабски. - Сър, съжалявам.
Ще трябва да изчакате полицая, който я е арестувал.
Какво по дяволите се случи, Сам? - Басам, прецаках всичко.
Здравейте, г-це. Трябва да говоря с Амира Джафари.
Не. - Всичко е наред. Аз съм чичо й.
Полицай Велез скоро ще излезе да говори с вас.
Какво се случи, Сам? - Сбихме се.
Ти и тя? - Не. Аз и тя се намеси.
Всичко стана толкова бързо. - Защо е била с теб?
Взех я на годежа на братовчед ми. - Г-н Джафари?
Да? - Сутринта ще я пуснат под гаранция.
Има 24 часа да си събере багажа, преди да отиде
във Федералния затвор в Куинс. - И после какво?
Ще бъде върната в Ирак. - Не може да се върне там.
Няма избор. Не е само нападението.
Получила е призовка да се яви миналия декември, но не е дошла
и съдът е издал заповед за депортиране. - Можем ли да оспорим?
Не. - Сър, не разбирате. Не я връщайте.
Ще застраши живота й. - Съжалявам. Не зависи от мен.
А ако се омъжи за американец? - Няма да има значение.
Да се омъжи, Сам? - Просто премислям всички опции.
Завел си я на парти?
Съжалявам, Басам. - Твърде късно е.
Извини ме. - Басам, мога...
Върви си! Аз поемам оттук. - Искам да помогна.
Стой далеч от нея, Сам.
Г-це, наистина искам да я видя. - Да, г-не.
Моля ви. Не разбирате. Трябва да я видя.
Сам.
Да поговорим ли какво ти стана снощи? - На мен ли?
Опитвах да защитя инвестицията на Джак.
Да я защитиш? Сам, няма проблем с нея.
Имай ми доверие. Не осъзнаваш, че отчаяно се нуждая от парите му.
Клеър повдигна обвинение срещу Амира. - Знам.
Опитах да я спра и...
Бременна е. Удариха я. Какво искаш да ти кажа?
Ще депортират Амира. - Мамка му, човече. Не знаех.
Ще звънна на Клеър да оттегли обвиненията.
Недей. Няма смисъл.
Всичко приключи. Нищо не можеш да направиш.
Желаете ли нещо? - Не, благодаря.
Сами, съжалявам... - Чарли, бъди честен с мен.
Кажи ми какво става с фонда. Не ме баламосвай.
Не те баламосвам, човече. Това не е армията, а реалният свят.
И всеки един от нас е затворник на системата
"капитализъм на свободния пазар". Не е честно, мамка му,
защото не е измислено да е честно. Знам, че се тревожиш за Комисията.
Майната им. Дават ми акъл как да работя,
но не знаят нищо за анализ на риска. Все търсят нередности,
но няма да открият при мен, а дори да открият,
аз съм обезпечен и това ще ме измъкне от рискови начинания.
Какво обезпечение, Чарли? - Офшорни инвеститорски дружества,
купуващи огромни дялове от американски компании
и това влияе на пазарната цена. Дава ни предимство в сделките.
Мамиш системата. - Абсолютно.
Затова не се тревожи. Всичко е измама, Сам.
Няма смисъл да се бориш. Ето как го виждам аз.
Късметлия си да си част от този 1%, който е служил на нацията.
Давам ти възможност да си от онзи процент, управляващ нацията.
Ако някой заслужава да се облажи от странната, шибана система,
в която живеем, това си ти. Аз искам това за теб. Наистина.
Трябваш ми във вторник. Схвана ли, човече?
Да.
Ще бъде наред. Ще се видим във вторник.
Радвам се, че си поговорихме. Чувствам се много по-добре.
Потрудих се да проуча. Знам всичко за Чарли.
Няма начин да получи такава възвръщаемост ако играе честно,
но няма значение. Никой вече не играе честно.
Познавам хората като теб.
Опитах да остана идеалист, колкото може по-дълго
след Виетнам, но не продължи много.
Нещата се променят и ще продължи да е така.
Не само във финансовия свят, а навсякъде.
Участвах в борда за възстановяването на кулите близнаци.
Ако тези сгради бяха разрушени в друга държава,
щяха да ги възстановят за година. Без въпроси.
Но Америка се превърна в помийна яма на интереси.
Ако няма съгласие, нищо няма да се свърши.
Единственият начин да оцелееш, е като се пазиш сам.
Има много като Чарли.
Причината да работя с него е, защото искам да помогна на теб.
Участваш ли?
Да. - Чудесно.
Запишете съобщението си след сигнала.
Всички филми са лъжа. Имаш право на един разговор от затвора,
но това ми е третото обаждане.
С брат ми Аменд тичахме из Багдад като луди.
Най-хубавият ми спомен.
Чудех се дали искаш да изкараш последния ден с мен утре.
Гледала съм всички романтични филми,
но нито един не може да се сравнява с това, което чувствам към теб.
Дори "Сладък дом Алабама".
И надявам се, това има смисъл.
И се надявам да сме заедно за последно утре.
Не е нужно да идваш с мен. - Кой ще се грижи за теб?
Аз ще се грижа за себе си. Басам, стига си опаковал.
Аз прецаках всичко. Вината е моя. Не е нужно да идваш с мен.
Твърде късно е.
Идвам с теб.
Ало? - Сам е.
Качвай се. - Кой е?
Сам. - Защо е тук?
Заради мен. Аз му се обадих. - Защо?
Излизаме. - Не, няма.
Върви си в стаята. Аз ще говоря с него.
Казах ти да стоиш далече от нея.
Басам, ако си съгласен се надявах да изкарам последния ден с нея.
Цялата каша е по твоя вина. - Знам.
Сега трябва да се върна в Ирак, за да се грижа за нея
и да зарежа всичко, което изградих тук.
Господи, Басам. Много съжалявам.
Помолих те само да се грижиш за нея.
Знам.
Ти ме разочарова.
Върви си, Сам. Аз ще я отведа на сутринта до Федералния.
Не! Ще прекарам последния си ден с него.
Не осъзнаваш какво говориш. - Това е решението ми.
Ще направиш ли нещо за мен?
Всичко, което поискаш. - Всичко?
Всичко.
Така.
Току-що се върнах в Америка.
Не бях тук през последните 10 години. Служих в армията.
За щастие се върнах физически, умствено и емоционално здрав,
но все пак беше борба да се вместиш отново в обществото.
Наистина имаше и вече започвам да осъзнавам защо.
Аз отидох на война, но тази страна си е изгубила ума.
Ще ви дам пример. Вампирите са навсякъде.
В киното, телевизията.
Сваляше ме една жадна за кръв мацка, която пътувала по света,
изчукала безброй пичове в последните няколкостотин години.
Приклещи ме с думите: "Ти си истинската ми любов",
а аз й казах: "Я се разкарай, по дяволите".
Другото променено нещо е колко крайни са станали обявите
и по-точно рекламите. Гледах реклама на "Доритос".
Обещаваха ми трета степен изгаряния.
Това не е дълг, който съм готов да поема заради чипс.
Америка е полудяла. Много неща са се променили.
Друго, което се е променило...
Аз... Може би тук не е мястото да говоря за това,
но открих прекрасна жена, с която няма да мога
да остана за дълго. Не знам кога ще я видя пак.
Тя е прекрасната жена, която седи ей-там.
Не е нужно да поглеждате към нея, но можете ако искате.
Утре сутринта напуска страната и не мисля, че ще може да се върне.
И не знам какво да направя.
Искаш ли да избягаме заедно?
Да, но къде?
Не знам и не ми пука.
"Скъпи, Басам, с Амира заминаваме.
Не знаем точно къде ще отидем, но не се тревожи за нас.
Където и да сме, ще бъдем добре.
Може да се каже, че сме като двойка пингвини, изгубени в пустинята.
За да съм честен, единственото нещо, което знаем със сигурност
е, че заедно сме по-добре.
И, Басам, ще ни липсваш. Ще се свържем с теб,
щом се установим някъде. С любов: Амира и Сам".
Превод и субтитри: mulence http://subsunacs.net/
Гледахте: АМИРА И САМ
С участието на: МАРТИН СТАР
ДИНА ШИХАБИ ПОЛ УЕСЛИ
Сценарий и режисура: ШОН МЪЛИН
Музика: ХЕДЪР МАКИНТОШ