Min far plejede at sige, at hensigten med at leve-
- var at forberede sig på at være død i lang tid.
Jeg kan ikke styre nogen af dem.
Hvor er Jewel?
Jeg spurgte, hvor Jewel er.
Nede i laden og spænde hestene for.
Han laver sikkert numre med den skide hest.
Kom her.
Kom så.
Sådan.
Spis op.
Få det i dig, mens du stadig kan.
Dit tykmavede fjols.
Din dejlige lille satan.
Hvad?
- Klar? - Ja, hvis der er spændt for.
Vent, hvis hun dør, inden I er tilbage, bliver hun skuffet.
Jeg lovede, at hestene stod klar, hvis hun skulle dø.
- Så syg er hun ikke. - Rigtigt.
Hun har været sit gamle jeg i dag.
Ja, det ved du vel.
Du kommer her jo hele tiden og ser til hende.
Du og din familie er gode naboer.
Hold så kæft.
Alle har så skidetravlt med at få den færdig.
Cash står der og saver under vinduet hele dagen.
- Og hamrer... - Det var hendes ønske.
Hun ønskede, at hendes eget kød og blod lavede kisten.
Ligesom hun vil køres i sin egen vogn.
Vi vil ikke skylde nogen noget, hun og jeg.
Det drejer sig om tre dollars, skal vi køre eller ej?
Jeg er en uheldig mand.
Det bliver regn.
Til solnedgang.
Tja...
Kom nu!
Ved solnedgang, husk det!
Jeg vil ikke lade hende vente.
Hvad vil du, Darl?
Hun dør, før vi er tilbage.
Hvorfor tager I så af sted?
Det giver tre dollars.
Hvorfor tager du Jewel med? Han tilgiver dig aldrig.
Hun ville ønske, at vi kører nu. Det er langt selv i bedste tilfælde.
- Vejen er god nu. - Så længe det varer.
Det får vi at se, når regnen kommer.
Sjovt som tingene falder ud, med Addies slægt begravet en dags ridt væk.
Synd, I ikke kan tage dit familiegravsted i New Hope.
Det er kun fem kilometer herfra.
De er tilbage i god tid, du skal ikke være bekymret.
Måske er der slet ingen hast. Det håber jeg.
Hun dør, hun har besluttet sig.
Herren giver...
Hvad har du der, knægt? Et svin? Hvor fandt du den?
- Ved broen. - Skal den ligge der?
- Jeg vil vise mor den. - Rens den fisk.
- Kan Dewey Dell ikke rense den? - Gør det selv.
- Åh, far! - Rens den.
- Kom i gang. - Den er større end ham.
Jewel.
Jewel!
Det kræver to at skabe en.
Men kun en til at dø.
Du ved, at hun dør, ikke? Det er sådan verden ender.
Hvilke to skabte dig, Jewel?
Hun dør, Jewel. Din mor.
Vores mor.
Addie Bundren er ved at dø.
Træk vejret roligt.
Hvorfor ringede du ikke før?
Der var både det ene og det andet.
Den majs jeg og drengene håbede at få op.
Dewey Dell passede hende godt.
Og folk kom forbi og tilbød hjælp.
- Så jeg... - For fanden, Anse.
Hun er ved at dø, ikke?
Jeg vidste det.
Jeg vidste, hun havde besluttet sig for det.
- Far! - Skynd dig ind.
Jewel...
Jewel!
- Hjulet sidder fast i grøften. - Fandens!
Hun spørger efter Jewel.
Han og Darl tog af sted med endnu en last.
De troede, du ville vente på dem. Og de tre dollars...
Mor... Mor!
Cash!
- Op med det! - Har du det?
- Ja. - Lidt mere.
Godt, der.
Vent.
- Er det på? - Det tror jeg.
- Holdt det. - Tag bolten.
Du ved vel, hun er død.
Det ved du. Addie Bundren er død.
Hold kæft! Hold din kæft!
Hold din kæft!
- Hun er væk. - Hun har forladt os.
Hvor meget mangler du på kisten?
Du må hellere komme videre med den.
Gør det så godt du kan, nu hvor drengene er kørt.
Kom så, lav noget middagsmad.
Vi må bevare vores kræfter.
Guds vilje ske.
Nu kan jeg få det gebis.
Du kunne gøre så meget for mig, hvis bare du ville.
Hvis bare du vidste... Hvis du ville, kunne jeg fortælle dig det.
Og ingen ville behøve vide noget bortset fra dig og mig.
Og Darl.
Har du det godt?
Hvor skal hun hen? Skal hun helt ind til byen?
Hun tog længere væk end som så.
Hun vender den forkerte vej.
Hun var vild med den kjole, den skal ikke krølles.
Jeg lavede den med fals. Et: Sømmene har mere at bide i.
To: Overfladen på hver sammenføjning er dobbelt så stor.
Tre: Vandet skal løbe ind på tværs.
Vand løber lettere op og ned end sidelæns.
Fire: I et hus hvor folk går oprejst to tredjedele af tiden-
- laves samlinger og fuger lodret, fordi det er den vej, trykket går.
Fem: I en seng hvor folk ligger ned hele tiden-
- laves samlingerne i siderne, fordi det er der, trykket er.
Seks: Bortset fra syv.
En menneskekrop er ikke som en støttebjælke.
Otte: Dyremagnetisme.
Ni: En menneskekrops dyremagnetisme-
betyder at trykkes kommer fra siden, så kister bygges med fals.
Ti: Ser man på en gammel grav, ser man at jorden synker mod kanterne.
11: I et hul synker det midt i, fordi trykket kommer oppefra og ned.
12: Så jeg lavede den med fals.
13: Det giver et flottere resultat.
Floden stiger.
Vandet dækker allerede det øverste vandstandsmærke på broen.
Broen kan ikke klare ret meget. Ved Anse det?
Ja, han mente, at drengene havde hørt det og var på vej tilbage.
Han burde begrave hende i New Hope, den bro er ikke til at stole på.
Han vil absolut have hende til Jefferson.
- Så må han hellere skynde sig. - Den bro har stået længe.
- Du mener, Herren lod den stå der. - Peabody, du var den første over den.
Du kom for at besøge os, da min kæreste fik vores første søn, Jody.
Var jeg kørt over broen hver gang hun fødte-
- var den for længst slidt op.
- Herren giver. - Herren giver.
Hvor er vognen?
Min mor er en fisk.
Må Hans nåde velsigne dette hus!
Anse...
Hun er på vej til et bedre sted.
Vi samles ved floden
Hvor lyse englefødder har trådt
Samles med helgenerne ved floden
Som flyder ved Guds trone
Ja, vi samles ved floden
Den smukke, smukke flod
Samles med helgenerne ved floden
Som flyder ved Guds trone
Du, Jewel!
Se dem.
Satans osse.
Jeg ved, at din mor var Addie Bundren, Jewel.
Ligesom min.
Men hvem var din far?
Så længe jeg kan huske, har jeg vidst, hvem det ikke er.
Men hvem det er... Det ved jeg stadig ikke.
- Det giver ikke ligevægt, hvis I vil... - Løft, Cash!
- Løft den! - Løft så, din fandens idiot! Løft!
- Rolig nu, Jewel. - Jewel, den kan ikke tåle...
- Forsigtig! - Kom nu!
- Tag fat! - Pas på trappen.
Løft højere i din ende.
- Kom nu, Cash! - Pas på!
- Slip, Cash! - Pas på!
Løft enden! Løft!
- Løft! - Forsigtig!
Hun ligger omvendt.
Kom, kom ned fra kisten.
Jewel! Du efterlader hesten her, hører du!
Vi kører alle sammen med mor, som hun ønskede det.
Du skal ikke fjante rundt som en skide cirkusartist på hesten.
Min mor er en fisk.
- Ja, og Jewels mor er en hest. - Hvad er din mor, Darl?
Jeg har ingen.
Hvad vil du med værktøjet?
Jeg vil stoppe hos Tulls på vejen og rejst taget på laden.
Det er mangel på respekt for både hende og mig.
Hvor er din søster?
- Hvad er det? - Mrs. Tulls kager.
- Jeg tager dem med til byen for hende. - Det er forkert.
Det er vanærende for den døde.
I bliver ikke bedt om at gøre ret meget for hende.
I er jo hendes eget kød og blod.
Kør nu, lad ham blive, hvis han vil.
Kom så!
Det er et hårdt land for mennesker.
Intet sted i denne syndige verden-
- kan en ærlig arbejdsom mand tjene penge.
Det er dem, der har butikkerne i byen, de sveder aldrig-
- men lever fedt af dem, som sveder.
Det er ikke den hårdtarbejdende mand, bonden.
Undertiden forstår jeg ikke, hvorfor jeg bliver ved.
Men der venter os en belønning i himlen.
De kan ikke tage deres biler og den slags med der.
Der er alle lige.
Og det skal tages fra dem, som har og gives til dem, der ikke har.
Men det er der vist længe til.
Jeg sagde, den ikke var balanceret, De skulle have ladet mig ordne det.
Måske, men vi havde ventet længe nok.
Særlig i den her varme.
Hej! Jewel!
Jeg venter ikke, at I respekterer mig-
- men jeres mor er ikke engang kold i kisten endnu...
Hvor tit skal jeg sige...
Jewel!
Hvor tit har jeg sagt-
- at det er den slags, der får folk til at snakke om dig!
Kom nu!
Darl vidste det. Han vidste det her, og han vidste det inden.
Han vidste det første gang, Lafe og jeg plukkede sammen.
Vi plukkede enderækkerne, mens skoven kom nærmere og nærmere.
Og den hemmelige skygge, vi plukkede hele vejen til den hemmelige skygge.
Min sæk og Lafes sæk.
Jeg tænkte: Hvad gør jeg, når sækken er fuld?
Er sækken fuld, når vi når skoven, kan jeg ikke gøre for det.
Hvis jeg ikke skal, bliver sækken ikke fuld-
- og så begynder jeg på næste række.
Men er sækken fuld, kan jeg ikke gøre for det.
Det var den, og jeg kunne ikke gøre for det.
Han kom ind.
Så så jeg Darl, og han vidste det.
Han sagde det uden ord, ligesom han sagde, at mor ville dø, uden ord.
Jeg vidste, at han vidste det, for det sagde han med ord.
Og jeg tror ikke, at han var der og så os.
Men han sagde, han vidste det.
Jeg sagde: "Fortæller du far det? Slår du ham ihjel?"
Jeg sagde det uden ord. Og han sagde: "Hvorfor?". Uden ord.
Hvorfor indrømmer du det ikke? Jeg ved, det passer.
Selvom det er kun er for dig selv.
Den lettelse, du føler.
Hun måtte dø, så du kunne komme ind til byen og få det gjort.
Det er derfor jeg ikke kan tale med ham, når jeg ved og hader...
Fordi han ved det.
Om nogle dage lugter det.
Sig det til Jewel, det vil han sikkert gerne høre.
Den er ikke balanceret til en lang køretur.
Det kan du også sige.
- Davs! - Vi tager din bro.
- Broen kan ikke bruges. - Det skal nok gå.
Broen kan ikke bruges!
Vi klarer det.
- Hvad med at tage den ved Samsons? - Ja.
- Den bro er væk. - Som den her?
Værre, den er helt væk.
- Hvad nu? - Vi må vel krydse floden her.
Havde den været oppe, kunne vi være kørt over.
- Vadestedet var der. - Man kan ikke se det.
Der kan være en kviksandsbanke.
- Mr. Wheatfield krydsede floden. - På hesteryg for to dage siden.
- Det er steget 1,5 meter siden. - Mr. Wheatfield gik over.
- Bare broen havde været oppe. - Men det er den ikke.
Hvis man passer på, kan man nok gå på de brædder og kævler.
Ja, men man kan ikke fragte noget over, den braser sammen inden.
Jeg gav min hustru et løfte for Herren.
Det skal nok gå.
Vandet synker nok i aften, I kan vente en dag.
Skrid tilbage til din plov, ingen bad dig følge efter os.
- Jeg vil bare hjælpe. - Hold kæft.
Hold kæft, Jewel.
Tja...
Hvad gør vi?
Hvis broen var her, kunne vi køre over.
Hvad siger du, Cash?
Dewey Dell, Vardaman og far må gå over.
Han har ret. Vernon kan hjælpe dem.
Så går vi.
Gå med dem.
Vi tager vadestedet og møder jer.
- Det vil jeg fraråde jer. - Kom, Vardaman.
Jeg gav hende mit ord. Et helligt løfte.
Jeg ved, I er modvillige, men hun velsigner jer fra himlen.
Det er galskab, I burde vente en dag.
Vandstanden falder, det regner ikke mere.
Det stiger ikke.
Det bringer uheld at vende tilbage.
Jeg gav hende mit ord på det, hun venter det af os.
De mørke strømme bruser.
De taler mumlende til os.
De kommer uophørligt i et utal.
Aftagende hvirvler, der kort bevæger overfladen.
Tavse og forgængelige-
- fulde af dyb betydning.
Som om noget lige under overfladen, stort og levende-
- blev vækket et kort øjeblik.
Jeg synes, vi skal holde os til vejen.
Tull har fældet de to store hvide ege.
Man siger, at folk før i tiden brugte stedet her som vadested.
Havde jeg anet noget, var jeg taget herud i sidste uge og afmærket det.
Det kunne ingen vide.
Hvad skal jeg gøre?
Jeg går foran, så må I følge mit spor.
I orden?
Der sker dig ikke noget, det lover jeg.
Nu er det os to, der sker dig ikke noget.
Kom så, kom.
Herhen, herhen! Vadestedet er den her vej!
Det er her, Jewel!
Vent, Jewel!
Den er ikke i balance.
Du og Darl kan gå ad den skide bro, og lade mig tage den.
- Gå tilbage og tag broen og mød os... - Hvorfor sidder de og snakker?
- Der er løse tømmerstokke, kom nu! - Rend mig.
Tag rebet og gå om på den anden side. to er nok, en kan køre og en kan styre.
Jeg blæser på hvad vi gør, bare vi gør noget!
- I sidder der uden at gøre en skid! - Tag rebet og mød os på den anden bred.
- Kan du? - Ja!
Hop bare af og gå over broen.
Jeg bliver, det kræver måske to.
- Pas på! - Jeg har styr på det! Kom nu!
Kom nu! Kom herhen.
- Kom nu! - Pas på!
- Slip rebet, Jewel! - Slip det!
Jeg plejede at høre den mørke jord tale om Guds kærlighed-
- Hans skønhed og hans synd.
Høre den mørke stemmeløshed hvor ord er gerninger,
- og andre ord der ikke er det-
- men bare er huller i folks mangler.
De lyder som gæssenes skrig i naturens mørke-
- i den gamle, forfærdelige nat.
Anse havde også et ord, han kaldte det "kærlighed".
Men jeg havde været vant til ord længe.
Jeg vidste. at det ord var som alle andre.
Bare en form, der fylder et tomrum.
Da jeg vidste, jeg havde Cash, vidste jeg, at livet var grusomt.
Og at det her var svaret på det.
Dengang lærte jeg, at ord ikke duer.
Ord passer aldrig, selv når de prøver at sige noget.
Da han blev født, vidste jeg, at moderskab blev opfundet-
- af en, der måtte have et ord for det.
For de, som fik børn, var ligeglade med, om der var et ord for det.
Nogle gange lå jeg ved siden af ham i mørket-
- og lyttede til den mørke jord, der nu var mit kød og blod.
Og jeg tænkte: "Anse... Hvorfor Anse? Hvorfor hedder han Anse?"
Og jeg tænkte over hans navn, til jeg så ordet tage form
- og blive til et kar.
Og jeg lå der og så ham blive til en væske, der flød ind i karret-
- til krukken stod der fuld og ubevægelig.
En dag sagde jeg til Cora, at han var mit kors, min frelse.
Han ville redde mig fra vand og ild.
Selvom jeg satte mit liv på spil, ville han redde mig.
Hun sagde, det var syndigt, da hun opdagede, jeg ikke talte om Gud.
Men synd, kærlighed og frygt er bare lyde-
- som folk, som aldrig har syndet, elsket eller frygtet, har.
Men det, de aldrig har haft, får de ikke, før de glemmer ordene.
Hun sagde, jeg skulle bede om tilgivelse.
For for mennesker for hvem "synd" kun er et ord-
...for dem er "frelse" også kun et ord.
Jeg tænkte på ham klædt i synd.
Jeg forestillede mig ham, mens han tænkte på mig også klædt i synd.
Han var den smukkeste af os, for det tøj, han byttede med synd,
- var velsignet.
Jeg tænkte på synd som tøjet, vi tog af.
Og så var det forbi.
Han gav mig Jewel.
Og Jewel blev min redning.
Lad Hans nåde velsigne dette hus!
Han har saven, Cash!
Jeg har linealen! Jeg fandt linealen, Cash.
Vi har din sav, Cash!
Han har din sav!
Jeg rider hen til Armstid-
- og skaffer Cash hjælp.
Kom så!
Efter skole, når den sidste lille snotnæse var gået,
- plejede jeg at gå ned til kilden i stedet for at tage hjem.
Der kunne jeg sidde i fred og hade dem.
Dag ud og dag ind var jeg tvunget til at se på dem.
Hver med sine hemmelige, selviske tanker.
Og jeg så frem til at de gjorde noget galt, så jeg kunne piske dem.
Når piskeslaget faldt, følte jeg det på min egen hud.
Når huden hævede og sprak, var det mit blod, der faldt.
Og med hvert slag, tænkte jeg:
"Nu tænker du på mig."
Doktor Peabody er taget til Inverness.
Men onkel Billy kommer. Han er hestedoktor.
Han er det bedste vi har.
Tja... Hvad har I i tankerne?
Her, onkel Billy.
Ja...
- Davs, Billy. - Her på sengen.
Hvad pokker har du lavet, knægt?
Godt, hent en stol og et stort glas whisky.
Det er heldigvis det samme ben han brækkede sidste sommer.
Vi to har vist forskellige opfattelser af held.
- Men jeg forstår, hvad du mener. - Kan du hjælpe ham?
Mennesker er ikke så forskellige fra heste og muldyr-
- bortset fra, at en hest eller et muldyr har mere sund fornuft.
Drik det her.
Det hele.
Du må godt skrige, hvis du synes, du må.
Godt, hjælp mig med at holde ham nede.
Hold ham i ro. Hold ham i ro!
- Giv ham noget at bide i. - Bid her.
Bid til.
Du klarer det, Cash.
Sådan...
Jeg må have hjælp til at stive benet af, mens han er væk.
Vi har brug for nogle muldyr.
I må godt tage min vogn.
Tak, men hun ville ønske at være i vores egen.
Du burde tale med Snopes. Han har flere spand med tre, fire muldyr.
- Måske kan du bruge et af dem. - Han er en hård mand at handle med.
Ja.
Men jeg kan sikkert overtale ham.
Hvordan smager det?
Godt...
Forsvind herfra! Flyv væk! Kom så væk!
Forsvind med jer!
Lad min mor være! Forsvind!
Væk med jer!
Forsvind!
Lad min mor være!
Du må gøre noget. Det er en skandale. Han burde straffes for det her.
Han gør sit bedste for at få hende i jorden.
Du godeste! Sikken stank. Du må gøre noget.
Anse! Anse!
- Han er her ikke. - Hvor er Anse?
Han red over til Snopes for at handle sig til et nyt spand.
- Hvordan kom han derover? - På Jewels hest.
Jeg havde aldrig troet, han ville lade nogen andre røre det dyr.
Det gjorde han heller ikke.
Darl...
Jeg vil nødig fornærme nogen, men lugten er ved at blive slem.
Jeg ved det.
Ja... Kom ind og få noget at spise.
Du med, Jewel. Kom og spis!
Far er tilbage.
- Så har vi et spand. - Fik du dem af Snopes?
Snopes er ikke den eneste her i byen, der forstår at handle.
En mand som vinder over Snopes i en handel, bør være godt tilfreds.
Hvad gav du ham, Anse?
Håndpant i min såmaskine og kultivator.
De er højst 40 dollars værd.
- Jeg gav ham også noget andet. - Hvad for noget?
Andre ting.
Det var det, du lavede med Cash' tøj i går.
Du vidste, han ville købe den snakkemaskine af Surratt.
Men den koster kun otte dollars. Det er ikke nok til et spand muldyr.
Herren ved... hvis der kun var en mand...
Og hesten.
Hvilken hest?
Vi giver ham hesten, når vi har begravet jeres mor.
Siger du, du byttede med min hest? Min hest?
Det kostede mig fire måneders hårdt arbejde i Quicks mark at tjene til den.
I 15 år har jeg ikke haft en tand i munden.
Det ved Den Gode Gud. Han ved, at jeg ikke i 15 år har fået-
- den næring, Han gav mennesket for at bevare deres kræfter.
Mens jeg har sparet en slant her og en slant der-
- så min familie ikke skulle lide.
Så jeg tænkte, at hvis jeg kan gå uden mad-
- kan min søn klare sig uden at ride. Det ved Gud!
Fandens.
Op med dig, pas på benet.
Op med jer.
Hvor er Jewel? Vi kan ikke køre uden ham.
- Han forsvandt med sin hest. - Ham ser vi nok aldrig mere.
Sikkert ikke, han sender måske et postkort fra Texas.
Anse Bundren strider mod al anstændighed.
Han er sgu noget for sig selv.
- Hvordan har du det, Cash? - Det går.
Skal jeg løfte det lidt?
- Går det? - Bumpene.
Det gnaver, hver gang vi kører over et bump, men det går nok.
Er det fordi Jewels mor er en hest, at han forsvandt?
Det er en del af grunden. Skal jeg stramme det her?
- Ja tak. - Gør det ondt?
Det er bedre, når det er nede.
- Gør det ondt? - Det går.
- Skal far køre langsommere? - Nej, det hjælper ikke.
Det går nok.
Vi må vist have noget medicin til ham, der er ingen vej uden om.
Sig, han skal køre.
De kager bliver flotte, når vi når til Jefferson.
Sælg dem i Mottson, hvis du forstår.
- Hvornår er vi i Mottson? - I morgen.
Med mindre det spand får fart på. Snopes har nok fodret dem med savsmuld.
Hvorfor skulle han fodre dem med savsmuld?
Se!
Jeg kunne hverken se eller føle. Jeg kunne ikke mærke sengen under mig.
Jeg anede ikke, hvor jeg var.
Jeg anede ikke, hvad jeg hed, eller om jeg var en pige.
Men jeg vidste, der var noget.
Tiden forsvandt.
Men så pludselig, vidste jeg, der var noget.
Det var vinden, der blæste over mig.
Jeg tror på Gud. Jeg tror på Gud.
Gud, jeg tror på Gud.
Jeg tror på Gud.
Jeg tror på Gud. Jeg tror på Gud.
Vi stopper lidt, vi stopper lidt. Sådan.
Skynd dig, Dewey.
Hvor skal du hen? Hvor skal hun hen?
Hvad skal det være?
Skal du bruge toiletartikler, eller måske medicin?
Netop, jeg vil hellere komme der om.
Værsgo.
Hvad drejer det sig om, sig frem, jeg har ret travlt.
- Det er kvindeproblemer. - Åh, er det det hele?
Hvor er din mor? Har du ikke en?
Hun er udenfor i vognen.
Tal med hende om det, før du tager medicin.
Alle kvinder kan fortælle dig om det.
Er du for regelmæssig, eller ikke regelmæssig nok?
Ja, det tror jeg, ja.
Hvilket er det? Ved du det ikke?
Vil du have noget til at stoppe det?
Nej, for det er allerede stoppet.
Åh, vi...
Du er ikke gift, vel?
Nej.
Jeg har ikke noget i butikken til dig, mit råd er at sige det til din far-
- og lade ham få en til at købe en vielsesattest til dig.
Jeg kan betale.
1.000 dollars ville ikke være nok, heller ikke 10 cent.
- Goddag. - Goddag.
Kan jeg få en pose cement?
- Det bliver 50 cent. - 50 cent?
- Kan jeg få for 10 cent? - 10 cent? Til hvad?
Min bror brækkede sit ben.
- Hvad? - Flyt den vogn.
Det er offentlig vej, vi kan stoppe og handle som alle andre.
Vi kan betale...
Jeg skal bare have for ti cent.
Jeg vil ikke bryde posen.
Den dreng kan miste sin ben, få ham til en læge.
Jeg vil godt have for ti cent cement.
Ja, ja.
Men få drengen til en læge.
Begrav den kiste, du risikerer fængsel for at bringe folks helbred i fare.
Vi gør vores bedste.
Vi var kørt før, hvis ham der var kommet med vognen.
Ti stille, far.
- Undskyld, vi kører nu. - Få ham til læge.
- Ja, sir. - Tænk ikke på mig, jeg klarer mig.
Skynd dig, Dewey Dell. Vi er allerede meget forsinket.
- Kom så. Vi skal ikke besvære Dem mere.
Åh, Gud.
Rolig, rolig.
Her er et sted.
Lige her. Stop muldyr, stop.
Vi kan hente vand derhenne.
Dewey Dell, gå hen og spørg om du må låne en spand.
Det gik nok ikke så godt, som du håbede, med at sælge de kager.
Vi må hellere lade være at løfte ham, vi ordner det her.
Kommer vi ikke til Jefferson i morgen? Det kan jeg godt holde til.
Det her gør det lettere for dig, så gnaver det ikke.
Jeg klarer det, Vi mister bare tid, hvis vi stopper.
- Nu har vi købt cementen. - Gode Gud.
Hør her, jeg kan godt klare en dag til.
Det generer ikke, det har sat sig.
Nu har vi købt den.
Hvordan ser det ud?
Hæld ikke for meget vand i, så virker det ikke.
Hvordan ser det ud?
Måske... åh, kan I finde noget sand?
Vardaman, hent lidt sand.
Jeg kan godt holde det ud, hvis det er kun er en dag mere.
Det generer mig ikke.
Sådan...
- Vær forsigtig. - Stræk benet.
- Pas på, at det ikke kommer... - Hvordan føles det?
Det føles godt.
Det føles køligt og godt. Det er rart.
Hvis det er til nogen hjælp beder jeg dig om tilgivelse.
Hverken jeg eller du kunne have forudset det.
Det føles godt.
- Ja? - Jeg tror, vi får regn.
Se, der er Jewel!
Hvor er hesten?
Jeg tog ham selv hen til Snopes.
Det var rigtigt af dig.
Det her har gjort mig træt.
Darl, hvis Snopes ikke havde fodret muldyrene med savsmuld-
- kunne de så havde klaret bakken, uden at vi skulle gå?
Måske.
Når vi sover i en lade om natten, hvor er gribbene så?
Jeg spurgte Darl, han vidste det heller ikke.
I nat vil jeg se, hvor fuglene er, mens vi er i laden.
Jeg er ked af at forstyrre.
Det er helt i orden, men det ben bekymrer os.
Hvordan går det, sønnike?
Det bliver lidt varmt af at være i solen hele dagen.
Skal vi hælde vand over det? Det kan måske lette det lidt.
- Det ville jeg være glad for. - Hent noget vand.
Det er bare af at være i solen hele dagen.
Jeg burde havde dækket det til.
Værsgo.
- Tak. - Ja...
- Hvordan føles det? - Pokkers...
Jeg er meget taknemmelig, det føles godt.
Nu må I have en god nat.
- Vi er derinde, hvis I mangler noget. - Tak.
Prøv at få lidt søvn.
Ja, ja det føles godt.
- Jeg savner mor. - Kom her.
Sådan.
Læg dit hoved her.
Lyt.
Hører du noget?
- Kan du? - Jeg kan høre hende.
- Ja? - Hvad siger hun? Hvem taler hun med?
Hun taler med Gud. Hun beder Ham hjælpe hende.
Hvad beder hun Ham gøre?
Gemme hende fra menneskers åsyn.
Hvorfor vil hun skjule sig?
- Så hun kan lægge livet bag sig. - Hvorfor vil hun det?
Lyt nu bare.
Lyt, kan du høre det?
Hun har kaldt på Ham.
Hun har kaldt på Ham siden floden.
Hvad gør de, Dewey Dell?
De bærer mor ind i laden, de vil ikke lade hende blive udenfor hele natten.
Jeg kan lugte hende. Kan du også?
Schss.
Jeg ledte efter gribbene om natten.
Og jeg så noget, Dewey Dell bad mig ikke at sige til nogen.
Det handler ikke om far, eller Cash eller Jewel.
Og det handler ikke om Dewey Dell eller om mig.
Hjælp! Det brænder!
- Hjælp! - Det brænder!
Jeg tager køerne, tag muldyrene! I tager muldyrene!
Kom her.
Pas på!
Skynd jer ud!
Kom, nu!
Nej, Jewel. Nej!
Hvor er Darl?
Hvor blev Darl af?
Din fod ser underlig ud.
Jeg tror, vi er nødt til at slå det af.
Hvis I fjerner det, ryger huden også.
- Hvorfor pokker lagde I også det på? - For at holde benet i ro.
Tænkte ingen af jer på, at fedte benet ind først?
Jeg prøvede bare at hjælpe, Darl lagde det på.
- Hvor er Darl? - Hvor er Darl?
Vi må hellere lade det sidde på.
Holder du katten væk, Darl?
Du skal ikke græde, Jewel fik hende ud, græd ikke.
Det ville være dejlig bare at rejse ud i tiden.
Det ville være dejligt bare at rejse ind i fremtiden.
Det kræver to personer at skabe en-
- men kun en at dø. Det er sådan verden vil ende.
Kan du stadig høre hende?
- Er vi tæt på Jefferson? - Ja.
Livet skabes i dalene. I bakkerne blæser det hen over gammel frygt,
- gammel lyst og fortvivlelse.
Det er derfor, man skal gå op ad bakke for at køre ned.
- Jeg må stoppe. - Hvorfor?
Jeg skal ind i buskene.
- Kan du ikke vente, til vi er i byen? - Stop! Jeg skal ind buskene.
Holdt!
Lad kagerne stå, jeg skal nok holde øje med dem.
Vi må have ham til lægen, der er ikke andet for.
Vi burde have sendt bud fra Gillespie, så nogen kunne have gravet graven.
Jeg vil ikke stå i taknemmelighedsgæld til andre end familien.
Enhver kan grave et hul i jorden.
Det er mangel på respekt at tale sådan om sin mors grav.
Du ved åbenbart ikke, hvad det vil sige.
I elskede hende ikke. Ingen af jer.
Sagde jeg ikke, du skulle efterlade det tøj?
Kom så, muldyr.
- Hvor mange bakker endnu? - Kun en.
Den næste fører helt ind til byen.
Holdt!
Jeg tror, vi kan få en skovl der.
Jeg vil tro, vi finder nogle kristne mennesker derinde.
Vi kan få skovle i butikken.
- Det koster penge! - Under du hende ikke det?
Sådan...
Der er en kvinde uden for, som vil tale med lægen.
Jeg spurgte: "Hvilken læge?" Så sagde hun: "Den læge som arbejder her."
Jeg sagde, her ikke er nogen læge, men hun står bare der og kigger.
Hvad slags kvinde? Sig, hun skal gå op til Alford.
- Hun er fra landet. - Så send hende til domhuset.
Sig, at lægerne er i Memphis til et møde.
Hun er køn af en pige fra landet at være.
Vent. Vent.
Hvad kan jeg hjælpe dig med?
- Er du lægen? - Ja.
Kan vi gå bag ved?
Nå, ma'am... Hvad er problemet?
Det er et kvindeproblem. Jeg har pengene.
Har du kvindeproblemer eller vil du have dem?
Så er du hos den rigtige.
- Nej. - Nej, hvad?
Jeg har ikke fået det, sådan er det. Jeg har pengene.
Åh, du har noget i maven, du helst ikke vil have.
Du ved vel, jeg kan ryge i fængsel, hvis jeg gør, som du beder om.
Jeg ville miste min autorisation og måtte blive arbejder.
Det ved du vel?
Jeg har kun ti dollars, men jeg kan komme med resten næste måned.
10 dollars?
Jeg kan ikke sætte en pris på min viden og kunnen.
- Særlig ikke sådan en ynkelig sum. - Hvad forlanger du så?
Gæt tre gange, så skal jeg vise dig det.
Jeg må gøre noget.
Kom tilbage klokken ti i aften, så får du resten.
- Virker det? - Selvfølgelig.
Hvis du kommer tilbage og henter det.
Forsigtig nu.
Kom op der fra.
Fyld jord på.
Kom så.
Darl Bundren?
Ja.
Hvordan vidste Gillespie, at det var Darl?
Vardaman svor på, at han kun havde sagt det til mig.
Hvis han kun sagde det til dig, hvor ved de det så fra?
Det er lige meget, det, der betyder noget, er, at Gillespie ved det.
Han havde mistænkt det før eller siden.
Der er kun en vej, vi må sende ham til Jackson, ellers sagsøger Gillespie os.
- Vil du ordne ham? - Ordne?
Ja, fange ham, binde ham.
Eller skal vi vente, til han stikker ild på muldyrene?
Han er skør.
Det er fordi Jewel er for hård ved ham.
Jeg tænkte over det, både før og efter vi krydsede floden.
Det havde været en velsignelse, hvis hun var taget ud af vores hænder.
Så vi var blevet af med hende på en pæn måde.
Da Jewel kæmpede for at få hende op af vandet, forekom det mig-
at han på en måde modarbejdede Gud.
Så da Darl indså, at en af os måtte gøre noget...
Jeg synes næsten, at han på en måde gjorde det rigtige.
Men det undskylder ikke afbrænding af en mands lade-
- eller at bringe hans dyr i fare og ødelægge hans ejendom.
Der er ingen undskyldning for det, Darl gjorde.
At udsætte dyrene for fare og ødelægge hans ejendom.
Jeg tror, det er tegn på, at han er skør.
Når han ikke kan se andre i øjnene.
Man kan nok ikke gøre andet, end det, de fleste siger, er det rette.
Men det er på en måde en skam.
Er du Darl Bundren?
- Ja. - Du må hellere følge med.
Slip mig! Cash!
- Fandens, Cash! - Darl!
Jeg havde aldrig troet, du ikke ville have sagt det.
Cash!
God, godt...
Du kan rive mig så tosset du vil.
Du tror måske, at hvis jeg er væk, er der ingen, som ved det.
Men det forsvinder ikke, og det du har i æsken fjerner det heller ikke.
Du... Tro ikke at spørgsmålene forsvinder, fordi jeg ikke stiller dem.
Darl...
Er det det her, du vil have?
Måske er det bedre for dig, at der er ro, og ingen ballade.
Er det det, du synes jeg er?
- Det er bedre for dig. - Bedre? Bedre?
- Ja, der er ro dernede. - Er det det, du tror, jeg er?
Der er bedre for dig.
- Måske bliver det bedre? - Måske, måske!
Vardaman, kom her.
Den var blevet ret tydelig.
Altså, lugten.
Vi havde ingen tid at spilde.
Men det generede mig ikke.
Lig ikke der og sig det.
Al den tid i en vogn med et brækket ben og det generede dig ikke?
Det var ikke så slemt.
Det generede ikke Anse.
Hvorfor kørte han dig ikke bare til et savværk og lagde dit ben i saven?
Det havde kureret det.
Så kunne I havde taget Anses hoved og stoppet det ind også-
- og kureret hele familien.
Sønnike, du har koldbrand i tåen.
Fjern det, doktor, få det væk, af med det!
Åh Gud!
- Vent her. - Hvorfor må jeg ikke gå med ind?
- Vent her. - Okay.
- Er der noget, du har lyst til? - En banan.
Hvor er det?
- Her. - Er du sikker på, det virker?
Ja, så længe du tager hele behandlingen.
Hvor tager jeg den?
Lad mig vise dig det.
Jeg skal nok ordne det, det er jo det, du vil have, ikke?
Det er det, du kom tilbage for.
Jeg fjerner det lille frø, den lille kogle ud af maven på dig.
Det var det, du kom tilbage for.
Min bror... De siger, at han er blevet skør.
Han tog til Jackson.
Jackson er længere væk end skør.
Han skulle med tog for at komme til Jackson.
Jeg har aldrig kørt med tog, Men Darl har kørt med tog.
Darl... Darl er min bror.
Hvorfor griner jeg?
Hvorfor ler du, Darl?
Fordi du hader lyden af latter? Er det derfor, du ler?
Er det fordi din mor er en fisk? En hest? Eller fordi du ikke har en?
Er det fordi, du hører den mørke jord tale om Gud, Hans skønhed og synd?
Fordi, vi bruger hinanden med ord, som edderkopper-
- der med munden hænger ned fra bjælkerne?
De vender og drejer sig, men rører aldrig noget.
Han har fået tænder.
- Hvem er det? - Det er Cash og det er Jewel.
Det er Vardaman og det der er Dewey Dell.
Sig goddag til mrs. Bundren.
Kom så!
Drej lidt.