Stază întreruptă.
Incendiu în cabina criogenică.
Repet: incendiu în cabina criogenică.
Personalul spre punctul de lansare a capsulelor de evacuare.
Zborul cosmic începe în T minus 20 secunde.
FIORINA "FURY" 161 RAFINĂRIE DE PRELUCRAREA MINEREULUI
STAȚIE CORECȚIONALĂ PENTRU CROMOZOMII YY
SECURITATE MAXIMĂ
S-a prăbușit o capsulă EEV.
Duceți-vă pe plajă. Mai pot fi și alții.
Acum.
Spune ceva.
FURY 161 ÎNCHISOARE CLASA C IRIS RAPORTEZ UN EEV 2650 PRĂBUȘIT
UN SUPRAVIEȚUITOR - LOCOTENENT RIPLEY
CAPORAL HICKS MORT
FEMELĂ NECUNOSCUTĂ DECEDATĂ
APROXIMATIV 10 ANI
SOLICIT EVACUARE DE URGENȚĂ CÂT DE CURÂND POSIBIL
AȘTEPT RĂSPUNS - SUPT. ANDREWS
FURY 161 - CLASA C - ÎNCHISOARE
REȚEAUA COMCON - WEYLAND YUTANI MESAJ RECEPȚIONAT
Gata, toată lumea atenție.
Împreună. Haideți.
Să începem, domnule Dillon.
Dă-ne tărie, Doamne, să îndurăm.
Suntem niște păcătoși neputincioși în mâinile unui Dumnezeu mânios.
Cercul să dăinuie până la ziua cea mare.
Amin.
Vă mulțumesc, domnilor.
Aici e Centrul de Monitorizarea Zvonurilor. lată faptele.
Așa cum unii deja știu,
un EEV 337 a aterizat forțat la ora 06:00 dimineață.
Avem un supraviețuitor, doi morți,
și un android iremediabil distrus.
A supraviețuit o femeie.
E frumoasă?
Am jurat credință burlăciei și...
asta include și femeile.
- Am jurat cu toții! - Tacă-ți fleanca, Morse.
Nu-mi place politica companiei
să se amestece cu pușcăriașii și personalul.
Fratele vrea să spună că privim prezența unui străin,
în special a unei femei,
drept o violare a armoniei, o posibilă fisură în unitatea spirituală.
Vă cunoaștem opinia asupra subiectului.
O să vă facă plăcere să aflați că am cerut o echipă de salvare.
Sper că vor fi aici într-o săptămână ca să o evacueze urgent.
Nu ne vinde gogoși!
- Care e starea sănătății ei? - Nu pare să fie serios afectată.
E inconștientă. Nu pot da un diagnostic specific.
- Va trăi? - Cred că da.
Este în interesul tuturor ca ea să nu părăsească infirmeria
până la sosirea echipei de salvare, și în orice caz nu fără escortă, clar?
Să trăiți.
Domnilor! Ne vom continua rutina, și nu ne vom agita fără motiv.
Corect? Bun.
Vă mulțumesc, domnilor.
Bine.
Ar fi bine să vă grăbiți, altfel nu va mai rămâne nimic.
Ce este?
Un mic cocktail, rețetă proprie. Un fel de aperitiv.
- Ești doctor? - Mă numesc Clemens.
- Sunt ofițerul medical șef de aici. - Aici?
Fury 161.
Din păcate, una din pușcăriile model din Weyland-Yutani.
Îmi permiți?
E doar un agent stabilizator.
Va trebui să te tund la piele. Avem mari probleme cu păduchii.
Când te simți mai bine o să-ți dau foarfeci pentru părțile intime.
Cum am ajuns aici?
Ai aterizat forțat într-un EEV.
V-ați separat de mama navă înainte să intrați în atmosferă.
Ai idee cât timp ai rămas în stare de supersomn?
O astfel de intrare provoacă șoc sistemului.
- Voi fi bolnavă câteva săptămâni. - Așa e.
- Ceilalți unde sunt? - Ei nu au rezistat.
- Cum? - Nu au supraviețuit.
Trebuie să ajung la navă.
- Nu ai suficientă putere să o faci. - Vrei să-mi aduci haine,
sau pot să ies așa?
Având în vedere natura populației indigene, aș sugera îmbrăcămintea.
De ani de zile nu au mai văzut o femeie.
La fel ca și mine, de fapt.
Pe vremuri adăpostea 5000 de ocnași,
dar personalul de la custodie a fost redus la numai 25.
- De ce? - Ca să țină flacăra vie.
Flacăra vie pentru ce?
Pentru furnal!
Metan natural. Avem o turnătorie, locotenent Ripley.
Ocnașii toarnă plumb să controleze reziduul toxic.
De unde știi cum mă cheamă?
Este scris pe neglijeu, la spate.
Eliberați cablul!
- Unde sunt corpurile? - Avem o morgă.
Le păstrăm acolo până la sosirea echipei de anchetă - cam într-o săptămână, cred.
- Mai era și un android. - Deconectat.
S-au găsit fragmente peste tot. Ce a mai rămas, am dat la gunoi.
Caporalul a fost străpuns de suportul de siguranță.
Nici nu a știut ce l-a lovit.
Și fata?
Ea... s-a înecat în tubul criogenic.
Nu cred că a fost conștientă... când s-a întâmplat.
Îmi pare rău.
- Ce se întâmplă? - Unde e fata?
La morgă.
Trebuie s-o văd.
Trebuie să văd ce-a mai rămas din ea.
Vreun motiv special că ești așa de insistentă?
Da. Trebuie să știu cum a murit.
Urăsc să insist asupra unui subiect atât de delicat,
dar e foarte clar că s-a înecat.
Era fata ta?
Nu. Nu era.
- Pot să rămân o clipă singură? - Da, desigur.
Iartă-mă.
Ce face?
Nu.
- Trebuie să facem o autopsie. - Poftim?
Ți-am spus. Trebuie să aflăm sigur cum a murit.
Ți-am spus... s-a înecat.
Nu-s convinsă.
Trebuie să mă uit înăuntrul ei.
- Ești dezorientată. - Și am un foarte bun motiv.
Poate vrei să ni-l spui și nouă?
Posibil să fie contagioasă.
Ce anume, mai exact?
Holeră.
N-a mai fost raportat un caz de holeră de 200 de ani.
Te rog.
Totul e la loc.
Nu e nici un semn de infecție. Nici o indicație de boală.
Pieptul. Deschide-i toracele.
Cu grijă.
Plămânii...
inundați cu lichid.
Ergo, s-a înecat.
Și fiindcă nu-s complet idiot,
ai vrea să-mi spui ce căutăm de fapt?
- Domnul Clemens. - Intendent șef.
Nu cred că ai întâlnit-o pe Locotenent Ripley.
- Ce se întâmplă, domnule Clemens? - Chiar așa, domnule, ce se întâmplă?
În primul rând mă bucur să vă spun că locotenentul se simte mult mai bine.
Al doilea, în interesul sănătății publice fac o autopsie.
- Fără aprobarea mea. - Se pare că nu prea aveam timp.
Dar s-a dovedit în regulă. Nici un semn de epidemie.
Bun. Dar tot era mai bine dacă Ripley nu se expunea în fața pușcăriașilor
cum mi se spune că a făcut-o de-un ceas.
Ar fi iar util dacă m-ați informa asupra oricărei schimbări a stării ei fizice.
- Sau vă cer prea mult? - Trebuie să incinerăm cadavrele.
Nonsens. Păstrăm cadavrele la gheață până vine echipa de salvare
Înghețate.
E o chestie de sănătate publică.
Locotenentul se teme încă de posibilitatea unei infecții transmisibile.
- Ai spus că nu sunt semne de boală. - Se pare că copila s-a înecat.
Dar fără teste de laborator serioase e imposibil să fii sigur.
Nu mi se pare înțelept să ignorăm chiar și potențialul unui virus nedorit.
O epidemie de... holeră ar arăta extrem de prost într-un raport, nu domnule?
Avem 25 de pușcăriași în această stație.
Toți cu cromozomi YY.
Toți hoți, siluitori, criminali, care maltratează copiii... Scursori.
Doar pentru că au luat-o pe căile sfinte nu înseamnă că-s mai puțin periculoși.
Încerc să nu le jignesc convingerile.
Nu vreau să deranjez ordinea.
Nu vreau să fac valuri.
Și nu vreau o femeie plimbându-se și dându-le idei.
Aha. Pentru siguranța mea proprie.
Exact.
Las detaliile incinerării pe mâinile dumitale, domnule Clemens.
Pot să folosească furnalul, dar îi vreau pe toți încuiați până la ora 22.
Crăciunul a sosit mai devreme.
- Ce vrei să spui? - Orice boi morți aș putea...
Puturoși nenorociți plini de păduchi.
Nu mai sunt decât șapte blestemați și terminăm cu ei.
Detest să-i mân cu furtunul pe nenorociții ăia. Mereu îmi murdăresc cizmele.
Vorbind de mânat cu furtunul, Frank, dacă ai avea ocazia cu ea, ce i-ai spune?
- Ce vrei să spui? - Știi tu. Dacă s-ar ivi ocazia.
- Vrei să spui, întâmplător? - Da.
Cum ai aborda-o dacă ai întâlni-o în sala de mase?
Nici o problemă. N-am avut niciodată probleme cu damele.
I-aș spune "Bună ziua, dragă. Cum o duci? Cu ce îți pot fi de folos?"
Apoi aș privi-o din cap până în picioare.
I-aș face cu ochiul. Aș zâmbi cu înțeles.
Și o să priceapă curând.
Și va spune "Să mă pupi în fund, bătrân fustangiu încornorat."
Aș pupa-o cu plăcere în fund. Sau oriunde ar dori ea.
Da, cum le crești, așa le ai. Nu-i așa, Frank?
Cum zic, Murph. Tratează regina ca pe o târfă și târfa ca pe o regină.
Și nu dai greș.
Ce crezi că a ucis-o pe Babe?
Nu știu. Doar că s-a răsturnat.
- Câți ani are? - Vreo 11. În floarea vârstei.
Nu contează. O ciopârțim mai încolo și o punem la fiert.
Bine.
Frank, asta ce-i?
Încredințăm acest copil și acest om în paza ta, Doamne.
Trupurile lor au fost dezlegate de umbra nopții noastre.
Ele au fost mântuite
de toată întristarea și de tot suspinul.
Și copilul și omul
s-au dus în lumea de dincolo.
Ei sunt pururea și în vecii vecilor
cu viață veșnică.
Cenușă din cenușă,
țărână din țărână.
De ce?
De ce sunt nevinovații pedepsiți?
De ce sunt sacrificați?
De ce durerea?
Nu există nici o făgăduință.
Nimic nu e sigur.
Doar că unii sunt chemați, unii mântuiți.
Ea nu va ști restriștea și durerea noastră, a celor rămași în urmă.
Încredințăm acele trupuri neantului...
cu inimă bucuroasă.
Fiindcă în fiecare sămânță, zace făgăduința unei flori.
Și în orice moarte, cât de mică,
există întotdeauna o nouă viață.
Un nou început.
Amin.
Îți spun e al naibii de ciudat. Singura care a supraviețuit avariei e o femeie.
Se vorbește cam mult pe aici, sună a gâlceavă.
Vrea cineva să-mi spună care-i problema?
Vorbiți fraților.
Vă spun eu.
Suport întunericul și virușii.
Nu-mi pasă dacă mă plimb într-un tunel rece, umed o săptămână întreagă.
Dar nu-l suport pe Golic.
- Așa simți tu? - Da. E nebun și miroase rău.
Nu mai ies cu el.
Ai ceva de spus în apărarea ta?
Băiatul merge cu tine.
Golic e tot un mizerabil nenorocit în suferință, ca și mine și tine.
- Miroase mai rău. - Și e nebun.
Terminați cu mârlăniile.
Aveți o treabă de făcut.
Să nu mai aud o vorbă despre Golic.
- Așa am crezut și eu, domnule Aaron. - Ai cerut-o domnule.
Vreau doar să vă mulțumesc pentru ceea ce ați spus la înmormântare.
- Prietenii mei ar fi apreciat... - N-ați vrea să mă cunoașteți, doamnă.
Sunt un criminal și un violator de femei.
Într-adevăr?
Bănuiesc că v-am speriat.
- Ai vreo religie? - Nu prea.
Avem multă credință aici.
Destul să ajungă și pentru tine.
- Credeam că femeile n-au voie. - Dar n-am mai avut femei înainte.
Dar tolerăm pe toată lumea. Chiar și pe intolerabili.
Mulțumesc.
E doar o chestiune de principiu, nimic personal.
Vedeți, avem un loc bun de așteptare aici.
Și până acum... nici o tentație.
Ce așteptați?
Așteptăm ca Mesia să se întoarcă să-și ridice și mântuie supușii.
Dillon și restul oamenilor alternativi
au îmbrățișat religia, să tot fie acum vreo cinci ani.
Tinctură?
- lau medicamente. - Abia.
- Ce fel de religie? - Un fel de creștinism apocaliptic,
milenar fundamentalist...
- Așa. - Exact.
Când compania a vrut să închidă unitatea,
Dillon și cu restul convertiților au vrut să stea.
Și li s-a permis să stea ca gardieni,
cu doi supraveghetori... și un medic.
Și iată-ne aici.
Cum de ai căpătat acest minunat post?
Cum îți place noua tunsoare?
E OK.
Acum că tot mi-am tăiat craca cu Andrews pentru tine,
mi-am stricat relația și așa precară cu acest om cumsecade,
și ți-am rezumat istoria banală a lui Fury 161,
n-ai putea să-mi spui și mie ce cauți în fata asta?
Te atrag?
În ce fel?
În felul acela.
Ești cât se poate de directă.
Am fost în spațiu destul de mult.
Și eu la fel.
Chiar îți apreciez sentimentele.
Dar sunt conștient că ai evitat întrebarea.
În cel mai amabil mod posibil, desigur.
Îmi strici cheful.
Am o treabă de făcut. Vreau doar să știu de ce a trebuit să incinerăm cadavrele.
Și acum că sunt în patul tău, crezi că-ți datorez o explicație.
Cred că-mi datorezi o explicație. Dar asta nu pentru că ești în patul meu.
Am avut un vis groaznic în supersomn, și trebuie să aflu sigur ce a ucis-o.
Oricum, am făcut o greșeală.
Posibil.
Și acum am făcut o nouă greșeală.
- Serios? Ce anume? - Am fraternizat cu un pușcăriaș.
Contact fizic. E nereglementar, nu-i așa?
Absolut.
- Când a fost asta? - Cred că știi.
Dar eu nu sunt pușcăriaș.
Ai un cod de bare pe ceafă.
Asta chiar cere o explicație.
Dar nu cred că acum e momentul.
Iartă-mă. Se pare că stricăm totul, nu-i așa?
Domnule Clemens.
Domnule Aaron.
Intendentul șef Andrews vă vrea la raport la tunelul supapei 22. Acum.
- Am avut un accident. - Ceva grav?
Cam așa ceva. Unul din pușcăriași a fost... tocat.
Regret. Trebuie să plec.
Obligații oficiale.
- Cum știi? - Bocancul lui.
Eu i-am dat misiunea, domnule. Era un labagiu.
Nu te mai scuza, domnule Aaron. N-a fost vina dumitale.
Ei, nu sunt prea multe de spus, nu-i așa? Moartea a fost fulgerătoare.
Pe dracu'.
Să înțeleg că a fost împins în ventilator.
- Rafală de aer îmi închipui. Exceptând... - Așa e! Era să o pățesc și eu.
Le-am zis de atâtea ori: nu vă apropiați de ventilatoare.
- Nici dracu nu ascultă. - Doar că ventilatorul funcționa.
- Ce e acolo? - Nu știu.
Vreau să vă văd la mine în 30 de minute, vă rog, domnule Clemens.
Uite pe cine avem aici.
Dacă te plimbi fără escortă chiar că o să-l înfurii pe intendentul șef Andrews.
- Povestește-mi de accidentul tău. - Unul din pușcăriași a fost omorât.
Zău? Cum?
În tunelul de aer.
Amărâtul a intrat într-un ventilator de 3 m.
Am găsit ceva la locul accidentului. La un pas de unde s-a întâmplat.
Un semn. Ceva ars.
Ca pe tubul criogenic al fetei.
Uite, sunt de partea ta.
Vreau să ajut, dar ar trebui să știu ce se petrece.
Sau ceea ce crezi că se petrece.
Dacă vrei să ajuți, găsește un computer cu terminale audio,
să accesez cutia zborului.
Nu avem nimic de felul ăsta aici.
Și Bishop?
Androidul care s-a prăbușit cu mine.
Pot să te pun pe calea cea bună.
Nu pot să te însoțesc. Am o misiune prestabilită.
Pare mort. Golic, stai locului.
Ce e porcăria asta?
Nu e împachetat bine.
- Ce face el bine vreodată? - Mănâncă. Asta o face bine.
Golic. Aprinde o lumânare pentru Murphy.
O să aprind o mie.
Era special. Nu s-a plâns de mine o dată măcar.
L-am iubit.
E adevărat ce spun ei? Capul lui era în mii de bucăți?
La cine sunt chibriturile?
- Stai jos, domnule Clemens. - Mersi.
- Zahăr? - Nu, mersi.
- Lapte? - Puțin, mersi.
Mersi, domnule Aaron.
Ascultă, nenorocitule. Dacă îmi mai faci asta o dată te tai în două.
Nu cred că pricep.
La ora 07:00 am primit mesaj de la rețea.
E prima comunicație la nivel înalt
pe care instalația asta o primește, după câte știu eu.
Vor să avem grijă de femeia asta. O consideră de înaltă prioritate.
- De ce? - N-am nici cea mai vagă idee.
De ce i-ai dat drumul din infirmerie?
Un accident ca a lui Murphy se întâmplă
când unul din proștii ăștia o iau pe arătură.
Eu sunt doctorul, tu ești temnicerul.
Noi doi știm exact cine ești.
Stai jos!
Cred că ar fi mai bine dacă aș pleca. Nu e prea plăcut în preajma ta.
Ce nostim! Gândește-te, domnule Clemens.
Cum ți-ar plăcea să-i explic noii tale prietene sordida ta poveste?
Pentru propria ei edificare, desigur.
Acum stai dracului jos.
Nu-mi place de tine. Ești imprevizibil, insolent și potențial periculos.
Pui totul sub semnul întrebării.
Dacă n-aveam nevoie de doctor, nu te-aș fi lăsat să te apropii de operația asta.
- Veșnic recunoscător. - Păstrează-ți sarcasmele pentru tine.
E ceva ce-ar trebui să știu?
- Despre ce? - Despre femeie. Nu te juca cu mine.
Petreci cât de mult timp poți cu ea.
Nu cred că e doar interes medical.
Ți-a spus ea ceva?
De unde vine? Ce misiune are? Ce căuta pe EEV?
Spune că făcea parte dintr-o unitate de luptă care a pățit ceva rău.
Restul e strict secret.
N-am forțat-o să spună mai mult.
- Asta-i tot? Ești sigur? - Da.
- Nimic altceva? - Nu.
Ieși afară de-aici.
Gura, ticăloaso.
Dați-mi drumul!
Să vă ia naiba!
Stai cuminte!
Ești OK?
Ticălosule!
Pleacă. Câțiva frați trebuiesc reeducați.
Cu duhul.
Țigări.
Hai să o facem.
Asta e ca zece cartiere.
- Câte? - Adunate fac 176.
Poți mesteca mai încet. Încerc să apreciez cât de mare e incinta.
- Nu mă pot concentra cu zgomotul ăsta... - N-ai voie să înjuri.
Regret.
Am încercuit toată incinta...
- Hei. - Ce-i?
- Ce dracu' face asta așa? - Înjurătură!
Gura! E în regulă să spui dracu'. Nu e împotriva lui Dumnezeu.
Ce se întâmplă cu lumânările?
Probabil vântul dintr-un tunel de ventilație.
Contracurent dintr-o unitate circulantă.
Dacă se sting lumânările, cum știm unde suntem?
Cineva să se ducă înapoi să le aprindă..
Bănuiesc că eu sunt acela.
Ai grijă pe unde calci, frate.
OK, cine sunt comedianții?
Fugi!
Repede, aici!
Ajută-mă!
Pornește dracului!
Repede.
Dă-mi aia. Repede.
Ia naibii asta de pe mine!
- Salut, Ripley. - Salut, Bishop.
- Cum te simți? - Mă dor picioarele.
- Regret. - E OK. Sunt doar o mașinărie sofisticată.
Ce mai faci?
- Poți accesa datele? - Fără probleme.
Golic?
Sunt acasă.
Ce s-a întâmplat pe Sulaco? De ce ne-au scos tuburile criogenice?
Stază întreruptă.
Incendiu în cabina criogenică Repet: incendiu în cabina criogenică...
Ce s-a întâmplat? Ce a declanșat incendiul, Bishop?
Mă auzi?
Incendiul a fost electric. Venea de sub podea.
Senzorii au detectat ceva mișcând înainte de separare?
E beznă aici. Nu mai sunt cum eram odată.
Spune-mi doar. Cutia indică ceva?
Era vreun extraterestru la bord?
Da.
E pe Sulaco sau a venit cu noi în EEV?
A fost cu noi tot drumul.
Compania știe?
Compania știe tot ceea ce s-a întâmplat pe navă.
Totul intră în computer și se retrimite pe rețea.
Și o vor?
Fă-mi un serviciu. Deconectează-mă.
Aș putea fi refolosit. Dar nu voi mai fi cap de serie.
Mai bine să nu fiu nimic.
Ești sigur?
Fă-o pentru mine, Ripley.
Nu eu! N-am făcut-o eu!
Ajută-mă. A fost dragonul.
Se hrănește cu creiere. Nu poate fi oprit.
- Dar ce-a fost cu Boggs și Rains? - Înjunghiați ca porcii.
N-am fost eu.
E nebun delirează. N-a fost vina nimănui, dar trebuiau legați cu lanțuri.
Ați cerut-o, domnule. Nebun de legat.
Ține-l separat. Nu vreau să creeze panică.
Clemens.
- Sedează-l pe idiot. - Nu înainte să aflăm despre frați.
Adună-te acum. Vorbește-mi.
Unde sunt Boggs și Rains?
Nu scoți nimic de la el.
Trebuie o echipă de salvare.
Există o bună șansă ca acest simplu ticălos să-i fi omorât.
Nu știm asta.
Nu m-a mințit niciodată.
E nebun, prost, dar nu mincinos.
El spune adevărul.
Aș vrea să-l întreb despre acest dragon.
- E un dragon! - Nu vorbești cu nimeni.
Nu-mi pasă de părerea ta, fiindcă nu ai toate datele.
E un criminal dovedit, știut pentru crime deosebit de brutale.
- Nu-i așa, domnule Dillon? - Da. Parțial adevărat.
Atunci voi vorbi cu tine. E important.
Când termin cu treburile oficiale, mi-ar plăcea să schimbăm o vorbă. Da?
Să văd dacă am înțeles corect, Locotenent.
E o creatură de 2,4 m cu acid în loc de sânge și a ajuns pe nava ta.
Omoară pe loc, și e neplăcută.
Și te aștepți ca să te cred pe cuvânt.
Nu. Nu mă aștept la nimic.
- Asta da poveste, domnule Aaron. - Chiar așa, domnule. E o frumusețe.
- N-am mai auzit așa ceva, domnule. - Mă așteptam că nu.
Spune-mi, locotenente, ce ai sugera să facem?
- Ce fel de arme aveți? - Asta e închisoare.
- Pușcăriașii n-au acces la arme de foc. - Asta-i oprește să nu te ucidă.
Da. Nu există cale de scăpare.
Cu sosirea noii nave furnizoare, compania va elimina și asta.
E o închisoare de maximă-securitate...
și nu aveți arme de nici un fel?
Avem niște cuțite de tranșat la abator, câteva la cantină, toporiști de incendiu.
- Nimic serios. - Asta-i tot?
Suntem la panoul de onoare.
- Atunci suntem terminați. - Nu.
Tu ești terminată. Închisă la infirmerie. În carantină.
Domnul Aaron te va escorta.
Ești ferită de orice bestie.
Fii fată cuminte.
Să mergem la cantină. Intendentul șef vrea o adunare.
La cantină imediat, oameni buni.
Nu-i vreo ieșire din locul ăsta? Un mod de evadare?
- Nu. La 6 luni vine o navă furnizoare. - Asta-i tot?
La naiba.
Trimit pe cineva să te ia cât de curând.
Zău? Cât de curând?
Nu știu. Nimeni nu s-a grăbit vreodată să ajungă aici.
Zici că tu și Andrews ați discutat despre asta?
Nu.
Tocmai ai spus că sunt nebună.
Nu e tocmai caritabil.
Cum te simți?
Nu grozav.
Mă doare-n gât, mi-e rău de la stomac.
- Neagră de supărare. - De înțeles dat fiind circumstanțele.
Poate să-ți dau unul din cocteilurile mele speciale.
Nu știu de ce toți dau vina unul pe altul.
Nimeni nu-i perfect. Suntem doar oameni.
Om perfect nu există.
Într-o lume nebună,
un om cu mintea întreagă ar părea nebun.
E foarte adânc, Golic.
Mersi.
Ești măritată?
- Eu? - Trebuie să te măriți, să faci copii.
Fată drăguță.
Cunoșteam multe fete, acasă.
De regulă mă și plăceau.
Pentru o vreme.
O să mori și tu.
Ești?
- Ce anume? - Măritată.
- De ce? - Din curiozitate.
Nu.
- Ce-ar fi să fim chit? - Poți să fii mai exactă?
Când te-am întrebat cum ai luat postul aici, ai evitat să răspunzi.
Când te-am întrebat de tatuajul distinctiv de pe cap,
ai evitat să răspunzi.
E o poveste lungă, tristă. Și foarte melodramatică.
Încearcă-mă.
Dacă insiști.
După anii de studenție,
deși în secret devenisem dependent de morfină,
eram considerat foarte promițător. Băiat de viitor.
În timpul primei practici am făcut 36 de ore la Urgență.
Așa că am ieșit și m-am îmbătat pulbere.
Apoi am fost chemat înapoi.
Explodase boilerul într-un carburator și au fost 30 de răniți.
Și 11 din ei au murit.
Nu din cauza accidentului, ci fiindcă am prescris o doză greșită de sedativ.
Am făcut șapte ani de închisoare și am avut licența redusă la trei C-uri.
- Cel puțin am scăpat de morfină. - Îmi pare rău.
Cred că am scăpat ușor.
Ai fost închis aici?
Am ajuns să cunosc bine echipajul ăsta pestriț.
Când ei au stat, am stat și eu.
Nimeni altcineva nu mi-ar da o pâine.
Deci, mai ai încredere să-ți fac o injecție?
Magnific.
Dă-ne tărie, Doamne, să îndurăm,
știm că suntem niște bieți păcătoși în mâinile unui Dumnezeu mânios.
Cercul să dăinuie până la ziua cea mare.
- Amin. - Amin.
Ce dracu' se întâmplă aici?
Ce naiba e drăcia asta care coboară.
Avem o crimă, un viol, frați în bucluc.
Nu mai vreau nici o belea pe-aici!
Acum că avem probleme, să fim uniți.
Da, mersi domnule Dillon.
În regulă. Aici e Centrul de Monitorizarea a Zvonurilor.
Iată faptele.
La ora 08:00, pușcăriașul Murphy, din proprie neglijență,
e găsit mort la tunelul de ventilație 17.
Pare să fi fost aspirat într-un ventilator.
Pe la ora 21:00, pușcăriașul Golic reapare cu mintea dusă.
Pușcăriașii Boggs și Rains lipsesc.
Nu e exclus să fii fost victima
pușcăriașului Golic.
Ne organizăm și trimitem o echipă de salvare.
Voluntarii sunt bineveniți.
Cred că e corect să afirm că stația noastră care mergea ca unsă
are deodată probleme.
Nu pot decât să sper că vom fi în stare să ne mobilizăm în zilele următoare,
până vine echipa de salvare pentru locotenent Ripley.
- E aici. L-a prins pe Clemens! - Termină cu aiureala asta.
Vă spun! E aici!
Aaron, bagă femeia aia nebună la infirmerie.
- Ce e? - Mișcă!
La naiba!
Îți mulțumim, Doamne.
Spectrul morții a venit, timpul judecății se aproprie.
Apocalipsa e aproape.
Să ne afle pregătiți.
Fie dreapta ta milă.
- A fost masiv. - Amin.
- Am fost acolo. Am văzut. - Știu.
Ce dracu' facem acum? Cine e la comandă?
Să ne organizăm. Să ne organizăm, nu?
Corect! Eu sunt următorul în grad.
- Al 85-lea la comandă. Lasă-mă în pace! - Nu-mi spune așa!
Nu pot să-l înlocuiesc pe Andrews. Era un om bun.
- Știu că nu l-ați apreciat... - Aaron, n-avem chef de asta acum.
Surioară, dar tu? Ești ofițer. Ce-ar fi să ne arăți puțin cum comanzi?
Am uitat de Shirley Temple! Ia comanda.
- Chiar așa. - Tu dictezi aici.
În nici un caz. Nu sunt genul militar.
Abia am grijă de ale mele.
Ei bine, ce vrea bestia asta?
Va încerca ea pentru noi toți?
Da.
Nu-i așa că-i dulce! Cum o oprim?
- N-aveți arme. Adevărat? - Așa e.
N-am mai văzut vreodată o astfel de creatură.
Se mișcă diferit.
Celelalte se temeau de foc. De nimic altceva.
- Putem etanșa zona asta? - Nici o șansă. Sunt 600 conducte de aer...
Video? Sunt monitoare cu circuit închis peste tot. Le-am putea folosi.
Sistemul video nu funcționează de ani. Nimic nu prea mai funcționează aici.
Avem tehnologia, dar n-o putem repara.
- 85 vrea să spună... - Nu mă cheamă așa!
Nu avem centru de distracții. Nici aclimatizare controlată, sau video.
Nu supraveghere, nu congelatoare. Nici măcar înghețată.
Nu tu prezervative, femei.
Nu tu arme. Nimic. Doar rahat.
De ce dracu' îi mai vorbim? Ea a adus mizeria.
De ce nu o luăm și să o dăm cu capul de toți pereții?!
Sună promițător.
Morse.
De ce nu-ți ții gura?
Ce ai de gând să faci?
Ce-i asta?
Duce de la cantină la infirmerie. E tunelul de ventilație.
Atunci intrăm acolo. Îl curățăm.
Sunt kilometri întregi de tunele acolo.
N-o să ajungem departe.
Se va cuibări în zona asta.
Prin jur... aici.
De unde știi?
E ca un leu. Se ține aproape de zebre.
Zebre? Bine.
Dar să alergăm în beznă?
În afara tunelului principal, nu sunt conducte aeriene.
- Nu avem faruri de semnalizare? - Cu miile, dar fără baterii.
Torțe? Avem cu ce face focul?
Mai toți oamenii s-au bucurat de acest privilegiu din epoca de piatră.
Nu-i nevoie să fii sarcastică.
N-a fost utilizat. Intenționau să arunce reziduuri nucleare.
N-au aruncat. E curat lună înăuntru.
E unica cale de ieșire sau de intrare?
Exact. Pereții au o grosime de 1,80 m. Oțel solid.
Vrei să spui că dacă intrăm înăuntru, n-avem cum să mai ieșim afară?
Exact. De nici un fel.
E ținut aici. Am uitat cum se cheamă.
- Quini-triceti-lină. - Știam.
Trebuie să organizez aranjamentele acelor secții cu Dillon pentru a da cu pensula...
- Deci,... - David...
- Poți să organizezi tamburii ăia. - Desigur, 85.
Și... nu-mi mai spune așa.
Ce e chestia asta "85"?
Câțiva am aruncat o privire în dosarul personal. E nivelul inteligenței.
Am văzut un tambur cu chestia asta căzând într-o gură de bunker pe plajă.
Explozia l-a băgat un remorcher în doc 17 săptămâni.
Mare scofală!
Bine, să ți-o spun pe șleau.
Vrei să o arzi prin conducte,
să o forțezi până aici, să trântești ușa și să o prinzi?
Exact.
Și vrei ca noi, băieții cu cromozon Y să te ajutăm, da?
Aveți ceva mai bun de făcut?
De ce ne-am pune fundul la bătaie pentru tine?
Voi sunteți deja vizați.
Singura problemă e cum veți reacționa?
Uită-te la asta. Doar una din 2.000 de baterii funcționează.
Putea să fie și mai rău. Puteam să căpătăm mânuitul pensulei.
Omule, asta miroase.
Drăcia asta miroase oribil.
- Incredibil ce fumuri. - Avem nevoie de o țeavă să respirăm.
Nu inspira adânc.
Îți lipsește doctorul, așa-i?
Ce te face să spui asta?
Credeam că voi doi ați fost apropiați.
Cred că te-ai uitat prin gaura cheii.
Asta e ceea ce cred.
- Ești bine? - Sunt bine.
Dacă spui tu, dar mie nu prea îmi pari OK, surioară.
Sunt bine.
Urăsc locul ăsta.
E categoric ceva cu noi aici.
Nu aprinde focul până nu dau semnalul. Acesta e semnalul.
L-ați prins? Îl puteți ține minte?
Fir-ar să fie!
Așteaptă afurisitul de semnal!
Dă-te jos!
Hai! Trebuie să găsim stropitoarele. Trebuie să-l ajutăm pe tipii ăștia.
Hai. Mișcă.
Trebuie ajuns la reziduuri. Nu deschide ușa!
Vei fi în regulă.
Incendiul s-a stins.
Jude.
Du-te și pornește stropitoarele.
Trebuie să-l scoatem de aici.
Te scoatem de aici.
În spatele tău.
Deschide ușa.
Hai.
Vino și ia-mă, blestemăție.
Chiar și pentru cei ce vor fi păcătuit,
acesta e un moment de bucurie.
Le salutăm curajul.
Vor trăi veșnic.
Cei care ne-au părăsit n-au murit.
Doar s-au mutat de la noi.
S-au mutat undeva mai presus.
Amărâții nebuni.
Clemens îi numea divina ceață a lui Dillon. Îi împiedică să păcătuiască.
- Nu ești genul religios? - Eu? Nu. Am o slujbă.
Uite, cred că echipa de salvare ajunge aici cam în patru cinci zile.
Șase, cel mult.
Deschis ușa, intră cu armament serios,
și o omoară.
- Ce ai auzit de la ei? - Puțin. Am primit "Mesaj recepționat".
Mai târziu am mai primit ceva spunând că tu ești prioritatea zero.
Nu ne-au spus prea mult. Noi suntem în fundul pământului.
Și dacă ei nu vor s-o omoare?
S-o ia înapoi?
Nu-s nebuni. Trebuie s-o omoare.
Corect?
Morse, dezleagă-mă te rog.
- N-am cum. - Doare.
Regret.
- N-am făcut nimic. - Nu scoate o vorbă.
- Te rog. Ce-am făcut? - Îți spun ce-o să fac.
O să stau aici să te păzesc, așa cum trebuie.
N-am nevoie de belea cu Dillon.
Tot ce-am făcut a fost să-i spun ce le-a făcut dragonul lui Boggs și Rains.
N-am mințit. Ai văzut și tu.
Creaturile naibii, am văzut.
Te rog. Dacă intră aici, sunt mort căci nu pot să alerg.
N-or să intre aici. Suntem prinși în capcană.
Și ce mare scofală. Hai.
Nu-ți dau eu întotdeauna ție prima țigară?
Nu sunt eu prietenul tău?
Te iubesc, Morse.
De ce nu?
Fii cuminte. Fără prostii ori nu voi primi nimic.
Deci unde o au?
În tancul de reziduuri. L-am prins pe monstrul ăla.
Trebuie să văd din nou.
Despre ce naiba vorbești?
Nici o țigară pentru tine.
Prima parte gata. Acum ce spunem?
Spune că am prins-o în cursă.
- Cum îi zici? - Un xenomorf.
Bine.
Cum se scrie?
CAPTAT XENOMORF
PERMISIUNE DE DISTRUGERE
- Nu putem să-l omorâm. Nu avem arme. - Corect.
FURY 161 - ÎNCHISOARE CLASA C MESAJ RECEPȚIONAT
Vezi? Asta e tot ceea ce ne spun. Ne tratează ca pe ultimii oameni.
SALVAREA ORA 12:00
DISTRUGERE REFUZATĂ
EVITAȚI CONTACTUL
PERMISIE REFUZATĂ
- Intru și gata. - Despre ce vorbești?
Vorbește cu mine, bestia.
Nu poți să intri acolo.
Bestia aia o să te mănânce de viu.
Îmi pare rău.
Zi-mi ce să mai fac.
- Deci vin să ia chestia asta oricum. - Vor să încerce. Nu vor s-o omoare.
Trebuie să găsim o cale să o facem.
De ce trebuie s-o omorâm? Ai zis că vine compania după ea.
Exact. Ei vor s-o ia înapoi, ca pe un fel de armă.
- Ce-i rău în asta? - Ei nu pricep că o să-i omoare pe toți.
- Cum ziceam, ce-i rău în asta? - Nimic.
Exceptând faptul că multă lume nevinovată va muri.
- Credeam că ești un tip credincios. - Nu pricepi.
Lumea de afară nu mai există pentru noi.
Avem aici jos lumea noastră mică. Nu e mult, dar e a noastră.
Deci la naiba cu ceilalți?
Nu. Să-i ia naiba.
- Dillon? - Da.
Avem o mică problemă.
Mică pe dracu'.
Nebunul s-a dezlegat. A căpătat ce-a meritat.
Acum ce facem?
Andrews a avut dreptate. Trebuia ținut în lanțuri.
- Ești OK? - La naiba cu ea. E liberă.
- Ce facem? - Tocmai am spus.
Tu ești neghiobul care i-ai dat drumul lui Golic. Cretinule.
- Termină cu prostiile. - Zi-le alor tăi să fie în formă.
- Ce crezi? - Cred că trebuie să ajung pe EEV.
- Ce e? - Trebuie doar să folosesc neuroscanerul.
- N-arăți prea bine. - Ce contează. Ce-o să facem?
Vrei o palmă peste bot? Nu mai face panică.
Panică? Ești așa de idiot, că nici nu știi să scrii "panică".
Nu-mi vorbi mie de panică.
Gura, amândoi.
- Nu-mi vine nimic în cap. - M-ar surprinde să-ți vină.
- Ce-ar fi să ieșim? - Grozavă idee!
Soarele nu răsare două zile, sunt 40 grade sub zero. Foarte bună idee!
Deci vrei să stăm aici și să lăsăm chestia să ne mănânce la micul dejun.
Adună pe toți care mai sunt împreună. Adună-i în sala de întruniri.
Ai nevoie de ceva?
N-am vrut să te sperii. N-ar trebui să bântui singură în jur.
Fă-mi o favoare și pornește tastatura asta, vrei?
- Ce să fac? - Apasă B sau C. Ce e C?
- "Afișează bio-funcții"? - Asta e.
Ești tare. Mai departe?
Lasă să-și facă ciclul.
- E neclar. - Apasă pe mărit.
Continuă să cauți.
- Nu știu să citesc chestia asta. - Hemoragic va arăta ca o pată neagră.
Uită-te după fracturi ca firul de păr la baza scalpului.
Linii albe fine.
ȚESUT STRĂIN
Ce-i asta?
Cred că ai ceva în tine.
Nu-i posibil.
Cum arată?
SCANEAZĂ ADN NU RECUNOAȘTE ȚESUTUL
- Oribil. - Trebuie să văd.
- Îngheață imaginea! - N-ai vrea să vezi.
Regret.
Chestia e liberă. E undeva acolo.
O echipă de salvare e pe drum cu arme și tot felul.
În clipa asta nici un loc nu-i sigur.
Stăm aici în sala de întruniri.
Aici niciodată nu a fost aer condiționat. Dacă vine, vine prin ușile alea.
Punem o santinelă să ne anunțe când vine.
Între timp rămâneți tăcuți, fiți gata și stați drepți,
în caz că vă vine sorocul.
Nu mă amăgi, Dillon. Vom fi prinși în cursă ca șobolanii.
Ai o armă, o lamă. Ia-o și folosește-o.
Aha. Deci crezi că o să înjunghiem chestia până moare.
Cred pe dracu'.
Poate o rănești până ajunge la tine.
N-ar fi ceva? Are careva o idee mai bună?
Și vă spun eu. Până vine echipa de salvare suntem morți.
Așa că mai bine să ne pregătim.
Nu stau aici.
Fă ce vrei, atunci.
Foc. Incendiu.
- Furnalul. - Da. Hai spre furnal.
Ce porcărie.
- Bine, în regulă. - La naiba cu A.
La naiba, asta e.
Ce vrei să spui?
Spune-le că totul a devenit toxic.
Nu glumești? Echipa de salvare va face cale întoarsă.
- Da, știu. - Despre ce vorbim?
Singura salvare e ca ei să omoare chestia.
Poate ei pot face ceva pentru tine. Să te congeleze, să te opereze, nu știu.
Dacă organismul părăsește planeta, va omorî totul.
Companiei nu-i pasă de asta.
O vor pentru divizia de bio-arme.
Deci nu-i putem lăsa să vină aici.
Du-te naibii!
Regret că ai chestia asta în tine, dar eu vreau să fiu salvat.
Nu-mi pasă de acești pușcăriași, dar am nevastă și copil.
- Merg acasă rândul viitor. - Știu. E greu.
Trebuie să trimit mesajul și am nevoie de codul ăla blestemat.
Regret, Ripley. E strict secret.
Idiotule, treaba asta trebuie făcută!
Nu există alternative.
Nu pricepi! Asta nu se va întâmpla!
N-am nimic cu tine.
Înțelegi? Cred că ești OK.
Mersi.
Vreo idee careva?
Pe mine n-o să mă omoare.
Port noua regină.
N-o să-și omoare viitorul.
Chiar vrei să pariezi că e așa de deșteaptă?
Poate mă duc să o găsesc.
Să vedem cât de deșteaptă e.
- Te duci s-o cauți? - Da.
Cam știu unde se află.
E jos, în subsol.
Tot locul ăsta e un subsol.
Asta e o metaforă.
EEV 2650 DATE NEUROSCAN
ECHIPA MEDIVAC SOSEȘTE ÎN DOUĂ ORE
PRIORITATE ZERO LOCOTENENT RIPLEY ÎN CARANTINĂ
AȘTEPT CONFIRMARE
Unde ești când am nevoie de tine?
Nu te teme.
Fac parte din familie.
Faci de atâta timp parte din viața mea că nu-mi amintesc nimic altceva.
Fă ceva pentru mine acum.
E ușor.
Doar...
Doar fă ceea ce știi să faci.
- Nu vrea să mă omoare. - Era vorba să nu te faci simțită.
Am o creatură în mine.
Cea mare nu va omorî una de-a ei.
- Despre ce vorbești? - Tocmai am văzut-o, acum o oră.
Am stat chiar lângă ea.
Putea să-și ia prânzul cu mine, dar nu m-a atins.
A fugit.
- Știe că îi port viitorul. - Ce tâmpenie.
- Cum știi de chestia din tine? - Am văzut-o la tomograf.
E regină. Depune ouă.
Mai poate face încă mii.
Tot nu pot să cred ce spui.
Dacă ai chestia aia în tine, cum a ajuns acolo?
Când eram în supersomn, cred.
Am fost violată.
Și acum ajung să fiu mama liderului.
Nu prea am timp.
Și nu pot face ceea ce ar trebui.
Am nevoie de ajutorul tău.
Vreau să mă omori.
- Despre ce dracu' vorbești? - Sunt moartă oricum.
Nu pot supraviețui.
Dar cea din mine poate genera încă mii.
Poate distruge tot Universul.
Trebuie să moară.
Așa că cineva trebuie să mă omoare.
Ești în stare?
Nu-ți fă griji din cauza asta.
Fără discursuri.
Fără rugăciuni.
- Ce dracu' se întâmplă? - Nu-mi place să pierd o bătălie.
Față de nimeni și nimic.
Chestia asta deja mi-a ucis jumătate din echipaj și i-a speriat pe restul.
Atâta timp cât e în viață surioară, n-o să salvezi nici un univers.
- Lașule! - Vreau chestia asta!
Vreau s-o găsim și am nevoie de tine să o faci.
Și dacă nu te omoară pe tine, asta poate ne ajută să luptăm cu creatura.
Altfel, du-te la dracu'!
Du-te și omoară-te singură.
S-o distrugem pe asta... și pe urmă te ocupi de mine.
Nici o problemă.
Rapid, ușor și fără suferință.
Asta aveți de ales.
Muriți stând aici în fund, sau muriți acolo în luptă.
Cel puțin încercăm. Se merită.
Ne-a terminat.
Poate reușim să-i răzbunăm pe ceilalți. Ce ziceți?
- Despre ce dracu' vorbești? - Să omorâm bestia cea mare.
Stați așa. Echipa de salvare e pe drum. Trebuie doar să avem răbdare.
- Echipa de salvare a cui? - A noastră.
- Ei vor doar bestia. - Mă doare în cot de ce vor ei.
- N-or să ne elimine unul câte unul. - Nu fii așa sigur de asta.
- Ne vor lua acasă. - Nu o să ne ia "pe noi" acasă.
Asta nu înseamnă că trebuie să luptăm.
Sunteți nebuni. Am nevastă și copil...
Omul lor.
Da, OK. Sunt omul companiei. Nu un criminal.
Tu spui că sunt prost.
Sunt suficient de deștept să nu rămân pe viață pe stânca asta.
- Tacă-ți fleanca! - Valea, 85!
Și sunt destul de deștept ca să aștept venirea armelor înainte să începem lupta!
Stați aici comod în fund. Perfect.
- Ce dacă stau în fund. - Nici o problemă.
Am uitat.
Am uitat. Tu ești tipul care a făcut târg cu Dumnezeu să trăiască veșnic, nu?
Și restul pisoilor stați și voi comod.
Eu și cu ea o să ducem toată lupta.
Ascultă, și eu vreau același lucru. Vreau să o văd moartă. O urăsc!
Și mi-a omorât tovarășii!
De ce dracu' nu așteptăm compania ca să facem rost de ceva arme?
- De ce să luăm o cale sinucigașă? - Chiar!
Pentru că ei nu vor omorî bestia. Vă vor omorî poate pe voi pentru că ați văzut-o.
Asta e nebunie! E o tâmpenie! N-or să ne omoare pe noi.
Prima dată când au auzit de ea, a fost "echipaj sacrificabil".
Apoi au trimis infanteria marină. Și ei au fost sacrificabili.
Ce vă face să credeți că le pasă de niște criminali,
care l-au găsit pe Dumnezeu în fundul universului?
Chiar credeți că vă vor lăsa pe voi să interferați cu planurile lor?
Ei cred că suntem niște gunoaie.
Și nu dau doi bani pe prietenul vostru... care a murit.
Nimic.
- Ai vreun plan? - Ăsta e un atelier de plumb, nu?
Tot ce trebuie să facem e să atragem bestia în matriță.
Și o înecăm în plumb fierbinte.
Așa. Și cum facem asta?
Da. Ce folosim ca momeală?
La naiba!
Vom muri cu toții.
Întrebarea e când.
E un loc la fel de bun ca oricare altul ca să facem primul pas spre rai.
Întrebarea e cum intrați.
Vreți să fiți în picioare
sau în genunchi... cerșind!
Nimeni nu mi-a dat ceva vreodată.
Așa că eu zic să terminăm bestia! Să luptăm!
Al naibii să fiu. Haideți băieți!
Ce naiba facem dacă vine spre noi?
Mai bine ai avea idei mai pozitive.
Ușa 1 deschisă.
Când ați folosit locul ăsta?
I-am dat foc acum cinci, șase ani.
- Ești sigur că pistonul va funcționa? - Nimic nu e sigur în locul ăsta.
O încolțim aici, și tu tragi mânerul.
Pistonul o va împinge în matriță. Unul din băieți va turna plumbul.
- Acesta îi va fi sfârșitul și gata. - Și dacă cineva greșește?
Suntem morți. Aveți o singură șansă, doar una.
N-o să avem timp să resetăm. Acum, nu uita, tu tragi mânerul,
pentru câteva secunde o să fii prinsă aici cu bestia.
Să nu greșiți, eu nu voi da greș.
Sper să ai dreptate cu chestia aia că nu te vrea.
Căci dacă vrea să iasă, așa o să iasă: prin acel alcov, prin tine.
- Tu unde o să fii? - O să fiu aici.
- Și ei? - Se roagă.
Tu crezi în povestea cu raiul?
Nu știu.
La naiba.
În ce altceva ne-a rămas să credem?
Ăsta-i adevărul.
La naiba. Corect?
Nu aud...
S-o terminăm cât ai zice pește.
Închid ușa 7.
Nu știu despre asta.
Băieți.
Ușa mea nu funcționează.
- Ce dracu' spune? - Mai bine ne-am gândi de două ori.
Aude cineva ceva?
Hai prinde-mă.
E în spatele meu.
A început.
- E încă în spatele meu. - E în canalul B.
E încă în spatele meu. Închide ușile.
Trebuie să înainteze spre canalul A.
Chestia e supărată tare.
- Ai spus B? - Nu, E.
- Ai spus să stăm aici! - Mișcă-ți fundul!
Morse?
Kevin!
Cred că l-am găsit pe Vincent.
Hei, pocitanie, vino să mă prinzi.
Fă cea mai bună încercare!
Nu poți să mă prinzi!
A7 închisă!
Gata în aripa de est. Ușa B7 blocată!
Și tu? Gata către E, toată lumea!
- Unde e E? - Pe aici.
Bun. Urmăriți.
Cum am ajuns aici?
Unde te duci? Și planul?
- Tu ești imună. Ei nu. - Deci ce facem?
Improvizăm.
Grozav.
Hai pisoi.
Doamne...
Nenorocitule!
Vine!
Vine prin tunel! E după noi!
Închide ușile. Ăsta era planul.
Iisuse, e pe tavan!
Careva! Asta nu e manevră!
Unde sunteți?
Sunt înapoi în A!
Ușa 3, canalul F, închis.
Sper.
Ce dracu' faci? N-o ține așa, ține-o așa.
O să omori pe careva, prostule!
Morse! Kevin!
Gregor!
Tot ce au de făcut e să alerge printr-un coridor.
Stai aici.
Unde naiba e?
Vine. Iisuse.
Acolo!
Nu! Nu da drumul la piston!
Bestia trebuie prinsă în capcană.
Ce faci? S-a dus!
S-a dus!
Nu mișca! Nu te zbate!
Hai, Kevin!
- Ușile. - Vine!
Ia pistonul!
E în regulă.
E în regulă, Kevin.
Lasă-l! E mort. Atrage-o înăuntru.
- Cât timp mai avem? - Nu știu sigur. Patru sau cinci minute.
Trebuie să o aducem înapoi aici înainte ca pistonul să sigileze totul. Haideți.
Ajutor!
Jude!
Dillon, ajută-mă! Te rog!
Vine spre mine!
Nu te uita înapoi. Fugi cât poți mai repede.
Ajută-mă! Te rog!
Iisuse! Slavă Domnului că ați venit.
Temnicer Aaron, domnule. 137512. N-am rămas prea mulți, domnule.
Unde e locotenent Ripley? Mai trăiește?
Dacă mai trăiește, e în furnal.
E în turnătoria de plumb cu bestia.
Nu a vrut să aștepte.
- Iisuse. - Idiotule. M-ai speriat cumplit!
Am crezut că ești bestia. Cretinule!
Labagiule.
Mișcă. Hai, nenorocitule!
Hai! Hai, ieși afară!
Hai!
Nu mai e timp!
Unde ești?
Dillon, aici!
Haide. leși de acolo!
Ce dracu' ai?! Lasă-l!
- Da, reușim! La piston! - Țipă. Lasă-l să ne urmeze.
Trebuie să-l aduci în fața pistonului!
- Vine după noi! - Haide. Hai și ne prinde!
- Haide! - Până la ușă!
Haide! Hai, bestie!
Haide! Ușa!
- Ușa! - Morse!
- Acum! - Închide-o, Morse!
Închide ușa!
- Acum! - Închide blestemata de ușă!
Mă duc după plumb!
- Acum! - Dar tu?
- Eu rămân. - Vor fi tone de plumb topit aici.
- Îți spun. Vreau să mor. - Am avut o înțelegere.
Ții minte? Bestia mai întâi, apoi tu!
Nu plec fără tine. Mișcă!
- Trebuie să țin aici. - Și eu?
Dumnezeu cu tine, surioară.
Toarnă plumbul.
Acum.
Haide, Ripley.
Toarnă plumbul, Ripley.
Haide! Asta-i tot ce poți? Luptă, bestie!
- Hai, fă-o! - Morse, aici!
Toarnă plumbul!
Toarnă-l odată.
Urăsc insectele!
Arde.
Dă drumul la apă!
Îneacă putoarea!
Te-am terminat!
Așa!
- Nu vă apropiați mai mult. - Așteaptă! Sunt aici să ajute.
Rămâneți pe loc.
- Sunt aici să te ajut. - Fără glume.
Am simțit-o mișcând.
- Știi cine sunt? - Ești un android.
Ca și Bishop. Trimis de companie.
Nu. Nu sunt androidul Bishop.
Eu l-am proiectat.
Sunt foarte uman. Compania m-a trimis ca să vezi o față cunoscută.
Să-ți demonstreze cât de importantă ești pentru noi.
Pentru mine.
- Vreți să o luați. - O omorâm și te luăm pe tine acasă.
Aiurea.
Greșești. Vrem să ajutăm.
Ce înseamnă asta?
- Trebuie să scoatem creatura din tine. - Și s-o păstrați.
Nu putem s-o lăsăm să trăiască. Totul ar fi în pericol.
- Nu vreți s-o luați înapoi? - Ripley, timpul e vital.
Ne ocupăm noi de militanți.
Avem o nișă chirurgicală pe nava de salvare. Hai cu mine.
Nu durează mult. N-o să simți nimic.
Câteva incizii. Vei fi adormită pentru două ore.
Și s-a terminat.
Pe urmă poți să-ți trăiești viața.
Copii.
Și cel mai important, vei ști că a murit.
Lasă-mă să te ajut.
Ce garanții am,
că odată ce ați scos-o,
o veți distruge?
Trebuie să ai încredere în mine.
Te rog? Ai încredere.
Nu.
Ce-o să câștigați?
Stop!
Iisuse!
Morse.
- Mă ajuți? - Ce vrei să fac?
A fost o greșeală. Nu era nevoie de nimic.
Android nenorocit!
Nu sunt un droid.
Ripley, gândește-te cât am putea învăța din asta.
E o șansă unică în viață!
Lasă-mă s-o am. E un specimen magnific.
Filmatul interzis.
Ești nebun.
Ce faci?
- Hei, tu. Mergi! - Să te ia naiba!
Ash și Căpitanul Dallas sunt morți.
Cargoul și nava distruse.
Ajung la frontieră în 6 săptămâni.
Cu puțin noroc, o să mă salveze rețeaua.
Aici e Ripley, ultimul supraviețuitor de pe Nostromo.
Închei mesajul.
WEYLAND-YUTANI ÎNCHISOAREA FURY 161 ÎNCHISĂ ȘI SIGILATĂ.
PREZENȚA GĂRZII TERMINATĂ.
RESTUL ECHIPAMENTULUI SĂ FIE VÂNDUT CA VECHITURI
SFÂRȘITUL TRANSMISIEI.
Subtitrare downloadata de pe www.RegieLive.ro