WWW.MY-SUBS.COM
- Stark! - Han verkar inte glad.
Hej, Hank.
- Du ska ju vara i Moskva. - Jag gjorde en avstickare.
Via ert försvarslaboratorium.
Det där är väl inte vad jag tror?
Det är ett tafatt försök att imitera mitt arbete.
Det väntade jag mig inte ens från er.
Ni skulle till Ryssland, som den soldat ni är, dr Pym.
- Jag är forskare. - Bete er som en, då!
Hjälp oss att göra bruk av Pym-partikeln.
Ni har gjort mig till springpojke och stjäl min forskning!
Om ni ändå hade försvarat Janet med sådan frenesi, dr Pym.
Lugn, Hank.
Säg nåt om min fru igen, så får du se på frenesi.
Titta inte på mig.
- Jag lämnar in min avskedsansökan. - Vi godtar den inte.
Hank... Vi behöver dig.
Pym-partikeln är ett mirakel. Låt inte det förflutna styra framtiden.
Så länge jag är vid liv kommer ingen över formeln.
- Han borde inte få gå härifrån. - Vill du kriga mot honom?
Ja! Vi är inte i närheten av att återskapa hans resultat.
Han satte dig på plats rejält. Tänk då om vi inte har koll på vad han gör.
Jag känner Hank Pym väl. Han är ingen säkerhetsrisk.
Om inte vi gör honom till en.
Hur kändes det där?
Kom igen då!
- Du reagerade inte ens. - Nej.
Kanske en från vänster då. Kolla här...
- Jag kommer att sakna dig, Scott. - Detsamma, Peachy.
Era avskedsritualer är jäkligt störda!
Då bryter vi!
SAN QUENTIN-FÄNGELSET
Scotty! Läget?
Jäklar, alltså...!
Tjena.
- Vad har du gjort med ögat? - En avskedsgåva från Peachy.
Visst ja. Jag har kvar ärret från i fjol.
- Jag är den enda som golvat honom. - Ja, jag gjorde det då inte.
- Tack för skjutsen. - Man vill ju se cellkamraten mucka.
- Hur är det med tjejen? - Hon drog.
Och morsan har dött. Farsan har blivit utvisad.
- Men jag har ju skåpbilen! - Den är schyst.
- Tack för att jag får krascha hos dig. - Soffan är grym!
Du är snart på fötter igen.
- Du ska få träffa några riktiga lirare. - Inte intresserad. Jag börjar inte igen.
- Jag har en dotter att tänka på. - Exfångar får sällan jobb.
Jag har examen i elektroteknik. Det fixar sig.
Välkommen till Baskin-Robbins. Får det vara en Mangobomb?
Nej, tack. Jag tar nog en hamburgare.
Det har vi inte.
En varm kringla med senapsdipp, då?
Du är på en glassbar.
- Ge mig nåt varmt och fräscht, bara. - Grabben...
Får jag snacka med dig på kontoret? På en gång.
Darby, tar du hand om idioten här?
- Hej, Dale. - Kliv på. Ta en stol.
- Tre år på San Quentin... - Har ni tagit reda på det?
- Baskin-Robbins tar reda på allt. - Förlåt. Jag fick inget annat jobb.
Inbrott, grov stöld...
Förlåt. Jag har lagt av, jag försöker bara...
Respekt. Det är ju helschyst.
- På riktigt? Tack så mycket! - Du gav miljardärerna vad de tålde.
När jag läser om dina brott blir jag helt impad. "Jobbar han för mig?"
Jag trivs i alla fall väldigt bra här, och är så tacksam för...
Ja, du får ju sparken förstås.
- Jag kan inte låta dig jobba kvar. - Sparken?
- Det var inget våldsbrott, Dale. - Nej, det var ett coolt brott!
Men jag ska säga en sak som stannar mellan oss två.
Om du hugger en Mangobomb på vägen ut, tittar jag åt andra hållet.
Tjena. Skulle inte du vara på jobbet?
- Jag fick sparken. - Tog de reda på vem du är?
- Baskin-Robbins tar reda på allt. - De spelar hårt.
- Vill du ha våfflor? - Visst.
Det här är Kurt. Fem år på Folsom, datageni.
Trevligt att träffas.
- Och du är...? - Dave.
Snyggt knäck du gjorde på Vista.
Vista, ja. Jag har hört talas om det rånet.
Det var inget rån, jag hotade ingen. Jag avskyr våld.
- Jag är inbrottstjuv. - En mes, med andra ord.
De blåste sina kunder på miljoner. Han blev visselblåsare och fick foten.
Så han hackade sig in i systemet och överförde stålarna till kunderna.
- Han la ut bankregistren på nätet. - Och sänkte en Bentley i en pool!
Vad håller du på med?
Varför drar du min bakgrund för dem? Vad är du ute efter?
Min kusin har snackat med en snubbe om en perfekt liten stöt.
- Aldrig. - Men det passar dig perfekt!
Nej! Jag tänker inte sitta inne igen.
Det är nån miljonärsgubbe. Ett Scott Lang-jobb!
Det spelar ingen roll. Jag har lagt av.
- Dr Pym...? - Ja, jag lever fortfarande.
ID-kort?
Det där kanske duger.
Ursäkta, sir. Varsågod.
Är det där Hank Pym?
God morgon, Hank.
Hope... Skulle det göra ont att säga "pappa"?
- Dr Cross kommer att bli så glad. - Snarare överförtjust.
En överraskande inbjudan, Darren. Vad gäller saken?
Du får se.-Visst, Hope?
Du kan komma in nu.
Aj...
Tiden läker visst inte alla sår. Men lugn, hon är i goda händer.
Nu ska du få se.
Det var länge sen, dr Pym. Hur är pensionärslivet?
Hur är det med ansiktet?
Efter dig.
Jag vill presentera en speciell gäst.
Företagets grundare och min mentor, dr Hank Pym.
När jag tog över efter dr Pym började jag forska på en partikel-
-som ändrade avståndet mellan atomerna men ökade hållfastheten.
Varför en sån revolutionerande idé låg bortglömd har jag ingen aning om.
Men tänk er... En soldat lika liten som en insekt.
Det ultimata hemliga vapnet.
En Ant-Man...
Visst var det så de kallade dig?
Jag vet, det är fånigt. Propaganda och rövarhistorier.
Snack för att skrämma Sovjet.
Kan du berätta för våra gäster vad du sa till mig-
-varje gång jag frågade...
- "Fanns Ant-Man på riktigt?" - Det var bara en historia.
Just det. Ett sånt mirakel kunde ju inte vara på riktigt.
Men inspirerad av myten lärde jag mig att krympa icke-organiskt material.
Skulle det fungera på en människa?
Var det möjligt?
Det är inte längre bara en myt.
Ärade gäster, det här är slutet på traditionell krigföring.
Yellowjacket!
Åh nej...
Yellowjacket är ett mångsidigt krigsvapen-
-som kan förändra bärarens storlek efter taktiska önskemål.
Vi lever i en tid då våra skyddsvapen undermineras av övervakning.
Vi måste åter göra det enkelt för frihetens krafter-
-att öppet bevaka sina intressen.
Yellowjacket är ett mångsidigt fredsverktyg-
-med vilket man osedd kan hantera geopolitiska konflikter.
Effektiv till förebyggande åtgärder och militära angrepp.
Bland de praktiska tillämpningarna finns övervakning, industrisabotage-
-samt eliminering av hinder på fredens väg.
En Yellowjacket ger bäraren obegränsad försvarskapacitet.
Och snart kommer en armé av Yellowjackets-
-att skapa en hållbar, trygg atmosfär i hela världen. Detta är Yellowjacket.
Det är alltså en dräkt?
Var inte ohyfsad, Frank. Det är ingen dräkt, utan en farkost.
- Blev du inte imponerad? - Jo, men bekymrad också.
Tänk vad fienden kunde göra med tekniken.
Det får vi prata mer om. Jag värdesätter din åsikt.
Tack för att ni kom.-Hope?
Tack ska ni ha. Jag ska visa er ut.
- Du ser lite medtagen ut. - Jag dolde mina fynd av ett skäl.
Då erkänner du till sist!
Vi hade kunnat göra det här tillsammans!
- Nu är det jag som är framtiden. - Gör inte så här.
Dr Cross...?
Säljer ni till mig först kan jag ordna pengarna på två veckor.
Överens.
- Vi måste agera. - Hur nära är han?
Han kan inte krympa levande varelser.
- Jag avslutar det om jag får dräkten. - Nej.
Cross litar på mig. Och vi har ändå inget val!
Det är inte helt sant.
Jag har hittat en kille.
Vem då?
Pappa!
Grattis! Förlåt att jag är sen, jag visste inte när kalaset började.
- Det stod på inbjudningskortet. - Han fick inget, men han kom ändå!
- Inte missar jag min flickas kalas. - Jag säger till mamma att du är här.
Vad gör du här? Underhållet struntar du i. Jag skulle kunna gripa dig!
Mamma blev så glad att hon satte i halsen!
Titta vad jag har åt dig.
- Får jag öppna den? - Självklart, gumman.
- Du är min bästaste vän. - Vad är det där?
Vad ful han är! Jag älskar honom!
- Får jag visa mina vänner? - Gör det, du.
Du är min bästaste vän.
Underhållet är på väg, men det är svårt med jobb.
- Jaha, men nu vill jag att du går. - Min dotter fyller ju år!
Du får inte bara dyka upp så här.
- Hon fyller ju år. Det är min dotter. - Men du är ingen vidare pappa.
Maggie, det här säger jag för att du är min vän och första kärlek:
Din fästman är en drygröv.
- Vårda språket. - Vadå, jag sa bara "dryg".
Lägg av!
Allvarligt, Maggie? Måste du förlova dig med en snut?
Han är i alla fall ingen brottsling.
Jag försöker faktiskt. Jag är hederlig. Jag grejade ett jobb, och...
Jag har haft tid att tänka, och jag älskar henne.
Jag har förlorat så mycket tid. Vad ska jag göra?
Skaffa lägenhet, jobb och betala underhållet.
Då kan vi prata om ert umgänge.
Du är hennes hjälte, Scott.
Du behöver bara vara den hon redan tycker att du är.
Tråkigt att du har såna betänkligheter över Yellowjacket, Frank.
Tyvärr kan vi ju inte bara göra som vi behagar.
Fast nog vore det praktiskt.
- Men det finns lagar. - Människans lagar?
Naturlagarna står över våra lagar, och jag står över naturlagarna.
Du förstår nog inte, Darren...
Vi som trodde att vi hade fixat alla buggar.
Adjö med dig, Frank.
Jag har tänkt en del på tacksamhet, och under min meditation-
-slogs jag av en tanke som nog gäller dig också.
Tacksamhet kan vara förlåtelse.
Jag har varit arg på Hank Pym i åratal.
Han fick tillgång till min genialitet, fast jag kunde ha jobbat var som helst.
Jag gjorde ett dåligt val av mentor. Och du hade inget val alls.
Han trodde aldrig på dig.
Det vi gjorde var olustigt, men han tvingade oss.
Men ändå bör vi vara tacksamma.
För hans misslyckanden som mentor och far...
...tvingade oss att breda ut våra vingar.
Det har gått bra för dig, Darren. Du förtjänar allt som väntar dig.
377 DAGAR TILLS JAG FÅR TRÄFFA CASSIE
Fuska inte.
Tjena, mannen.
Han hörde nog inte.
Hur var kalaset?
Berätta om det där tipset. Jag vill veta mer.
Nu händer det grejer!
Jag vill veta var det kom ifrån. Det måste vara vattentätt.
Jag var på vinprovning med min kusin Ernesto.
Mest rött, dessvärre. Men de hade ett utsökt rosé.
Sen snackade vi om Emily. Första tuttarna jag tog på.
Fel detaljer. Det har ingenting med saken att göra.
Han berättade att hon jobbar som hushållerska.
Hennes kille heter Carlos, en gängledare.
Hon berättade för honom om snubben hon städar åt:
En pensionerad vd som är supertät.
Carlos och Ernesto spelar softball ihop, och de började snacka.
Hör på nu. Enligt Carlos har gubben värsta kassaskåpet i källaren!
Ernesto kom förstås till mig, och jag frågade:
"Bad Emily Carlos säga åt dig att kontakta mig?"
Men hon hade bara sagt att tipset stämmer-
-och att det som finns i skåpet måste vara värt massor.
- Va? - Gammal gubbe ha kassaskåp.
- Och han är bortrest i en vecka. - En bortrest gubbe med kassaskåp.
Vi håller oss till det.
Telekabeln av, mobilmottagningen störs ut. Inga nödsamtal här.
- Kollar radioförbindelse. - Klart.
Jag backar upp dig om det skiter sig.
Oroa dig inte, det är ingen risk.
Han är skön när han är kaxig.
Jäklar...
Larmet utslaget.
Jag är på väg genom huset.
- En fingeravtrycksläsare... - Det sa inte Ernesto nåt om!
- Är det kört då? - Inte nödvändigtvis.
- Jag är inne. - Inga larm. Killen har koll.
- Jäklar... - Vad är det?
- Nog är det ett rejält kassaskåp. - Hur rejält då?
Det är ett Carbondale från 1910.
- Gjort av samma stål som Titanic. - Kan du bryta upp det?
Det klarar inte köld så värst bra.
- Minns du vad isberget gjorde? - Dödade DiCaprio.
- Det dödade allihop. - Inte tanten som kastar juvel i havet.
- Vad gör du? - Jag hällde i vatten och fryste det.
- Is expanderar. Det gör inte metall. - Vad gör du nu?
Väntar, väntar...
Tjusigt.
Är det kontanter? Smycken?
Här finns ingenting.
En dräkt... En gammal motorcykeldräkt!
- Inga pengar eller smycken? - Nej.
- Det är knas. - Trist. Du behövde ju pengarna.
- Skulle vi inte använda möss? - Spelar det nån roll?
Påbörja experiment 34-C. Organisk atomreduktion.
Borde vi inte...
Att krympa organismer är centralt. Jag kan inte sälja en halvmesyr.
Resultatet av experiment 34-C är negativt.
Rengör arbetsstationen och ta in objekt 35-C.
Varför låser man in en sån där?
Vad är det här för nåt?
Vad sysslar du med, Scotty?
Undrar vad det här är...
- Visst blir allt annorlunda här nere? - Vem sa det där?!
Luis, här nere!
Det är ett elddop, Scott. Eller kanske snarare...
...vatten.
Du är visst hårdare än du trodde.
Jag vill inte se det här! Luis!
Men vad fasen...!
Vad i helvete?
Inte illa för att vara provkörning. Behåll dräkten, jag hör av mig.
Nej, tack!
Lägg dig på marken! Du är gripen.
Jag har inte stulit nåt, jag lämnar tillbaka det jag tog!
Stå still.
Vi trodde nästan på att du skulle bli hederlig. De hoppades verkligen.
De kommer att bli förtvivlade.
Du har besök. Din advokat.
Advokat...?
Jag sa ju att jag skulle höra av mig.
Snart tror jag att du vill sitta inne.
Sätt dig.
Förlåt att jag stal dräkten. Jag vill inte ens veta varför du har den.
- Maggie hade rätt om dig. - Hur vet du...
Inte konstigt att hon vill hålla dig borta från Cassie.
Minsta motgång, så börjar du begå brott igen.
Antingen sitter du i fängelse resten av livet...
...eller så går du tillbaka till cellen och inväntar instruktioner.
- Jag förstår inte. - Det förväntade jag mig inte.
Men du har inte många alternativ, och inte jag heller.
Varför tror du att jag lät dig stjäla dräkten?
Det är inte ofta man får en andra chans.
Så nästa gång du ser en föreslår jag att du tittar riktigt noga.
Du är min bästaste vän!
- Vill du inte ha ett annat gosedjur? - Nej, jag tycker om den här.
Okej. Sov nu.
Mamma? Är pappa en skurk?
Det var några vuxna som sa det.
Nej då. Pappa blir bara lite förvirrad ibland.
Bra val. Du lyssnade för en gångs skull.
Under dörren.
- Nu då? - Vänta lite.
Vart tog han vägen? Spärra av fem kvarter!
- Försvinn! - Det här är mina medarbetare.
En kamera på en myra? Ja, varför inte?
- Var är bilen? - Vi flyger.
Flyg på ingång!
Sätt foten på mittbenet och sätt dig på mellankroppen. Upp på myran, Scott!
- Varför är jag på en polisbil? - De skjutsar dig förbi avspärrningen.
- Okej. Sen då? - Håll i dig.
Det är enkelt, precis som att rida!
- Sluta, du får 247 ur balans. - Heter den 247?
Det är inget namn utan ett nummer. Vet du hur många myror det finns?
- Eller så är det 248... - Svindel!
Nej, jag tror att det är 247. Håll i dig.
- Jag börjar få kläm på det. - Det är jag som styr 247 nu.
- Får jag be om en liten sak? - Nej.
Stanna, 247!
Time out! Vänta lite nu.
Vänta...! Vad händer om jag spyr i hjälmen?
Det är min hjälm. Spy inte.
- Vi landar nu, va? Jag börjar bli yr. - Håll i dig, Scott.
Jag börjar bli lite... Jag behöver en snoozeknapp.
Väck mig om fem minuter.
Hej.
Vem är du?
- Har du tittat på mig när jag sov? - Ja.
- Varför då? - Sist du var här, stal du en sak.
Hör på, jag...
Paraponera clavata, tropiska stingmyror.
Toppar Schmidts smärtskala. De bevakar dig.
- Dr Pym väntar där nere. - Vem då?
Hallå? Vems pyjamas är det här?
Hur ska det här gå till...?
Ett steg i taget.
Om ni inte biter mig, så kliver jag inte på er. Okej?
Jag kan ta ner servrarna utan den här killen.
- Du har väl träffat min dotter Hope? - Visst. Mysig tjej.
- Hon tror inte att du behövs. - Vi klarar det själva.
Jag låter dig stjäla dräkten, men så ser hon till att du blir gripen.
- Han får misslyckas, sen tar jag över. - Hon är lite nervös.
Det beror på ett jobb. Och eftersom du sitter här, intresserar det nog dig.
- Vad för jobb? - Får det vara en kopp te?
Imponerande att du klarade mitt säkerhetssystem.
Klyftigt att frysa sönder metallen.
- Såg du mig? - Jag har haft ögonen på dig ett tag.
Ända sen rånet på Vista.
Eller ursäkta, "inbrottet" på Vista.
Vistas säkerhetssystem var bland de bästa.
Det skulle vara omöjligt att forcera, men du gjorde det.
- Lite socker? - Gärna.
Behövs inte, förresten.
- Hur får du dem att göra så? - Myror är urstarka.
De bygger, skördar och samarbetar.
Men hur får du dem att göra så?
Med elektromagnetiska vågor stimulerar jag deras luktcentrum.
Jag talar med dem. Jag kan gå överallt, höra allt, se allt.
Men ändå inte veta nånting. Jag måste i väg och träffa Cross.
- Dr Pym...? - Inte behöver du räcka upp handen.
Jag har bara en fråga.
Vilka är ni, vad fan är detta, och får jag komma tillbaka till häktet?
För 40 år sen skapade jag en formel för att manipulera atommellanrum.
Jag lärde mig ändra avståndet mellan atomer. Det är så dräkten funkar.
Men det var alldeles för farligt.
Så jag gömde undan uppfinningen.
Jag bytte inriktning och startade ett eget företag.
- Pym Tech. - Ja.
Jag tog en lärling, Darren Cross.
- Darren Cross... En riktig höjdare. - Han började som min assistent.
Jag såg något i honom. Sonen jag aldrig fick, kanske.
Han var genial, men han började misstänka att jag inte berättade allt.
Han hörde rykten om Pym-partikeln-
-och blev besatt av att återskapa min formel.
Jag hjälpte honom inte, så han röstade ut mig ur mitt eget bolag.
- Hur då? - Ordföranden är min dotter Hope.
Hon fällde avgörandet.
Men hon kom tillbaka till mig när Cross närmade sig min formel.
Det är en riskabel process.
Om man inte har en särskild hjälm påverkas hjärnans kemiska balans.
Det vet inte Darren, och han är inte särskilt stabil till att börja med.
Hur kommer jag in i bilden?
Alla är värda en chans att bättra sig. Visst?
Ja.
Om du hjälper mig lovar jag att du får börja träffa din dotter igen.
- Är du redo att bättra dig? - Absolut.
Jag tänker aldrig mer göra inbrott och sno prylar. Vad ska jag göra?
Du ska göra inbrott och sno lite prylar.
Kommer du hem till middag?
LANGS "ADVOKAT" ÄR HANK PYM
Jag kan hämta käk.
- Fick du goda nyheter? - Kanske.
Försöker du hitta pappa?
Ja, det gör jag.
- Jag vill bara hans bästa. - Hoppas att du inte fångar honom.
De försöker alltid få tag på högteknologiska vapen.
Mitchell Carson, förra försvarschefen på S.H.I.E.L.D.
Numera störtar han regeringar. Han har alltid velat åt min forskning.
Om inte vi bryter oss in, stjäl Yellowjacket och förstör alla data-
-kommer Darren Cross att störta världen i kaos.
Vi börjar med att kontakta Avengers.
Jag har gjort allt för att hålla min teknik borta från en Stark.
De ska inte få den nu heller.
Det här är ingen gullig Iron Man-dräkt. Det kan förändra hela världen.
Förresten är de nog upptagna med att släppa städer från skyn.
- Varför skickar du inte myrorna? - För att de är myror.
De har stor kapacitet, men de behöver en ledare.
Nån som kan ta sig in i en inbrottssäker byggnad.
Jag är en bra tjuv, men det här är inte klokt.
Han har rätt, Hank. Du vet vad Cross är kapabel till.
Och nu har vi bara några där på oss.
- Jag tar dräkten. - Aldrig!
Jag kan anläggningen och jag vet hur Cross tänker.
- Utan dig vid Cross sida går det inte. - Vi har inte tid med det här!
- Han är en tjuv. Jag är din dotter! - Nej!
Hon har rätt. Jag är inte rätt man.
Varför bär inte du dräkten?
Tror du inte att jag vill det? Jag kan inte.
Jag bar den i många år, och det slet på mig.
Du är vårt enda alternativ.
Innan Hope förlorade sin mor såg hon på mig som om jag var bäst i världen.
Nu ser jag bara besvikelse i hennes ögon.
Det är för sent för mig.
Men inte för dig.
Det här är din chans att förtjäna en sådan blick från din dotter.
Att bli den hjälte hon redan tycker att du är.
Det handlar inte om att rädda vår värld.
Det handlar om att rädda deras.
Jäkla bra tal.
Scott...
Du måste bli Ant-Man.
Om dräkten används rätt uppstår en symbios med bäraren.
Dräkten har krafter, bäraren brukar dem.
Du måste vara skicklig, smidig och framför allt snabb.
Man ska kunna krympa och växa på nolltid-
-så att ens storlek alltid svarar mot ens behov.
Dyk genom nyckelhålet.
Ta sats stor, hoppa liten, kom ut stor.
Hopplös...
Energin komprimeras. Du har full styrka fast knytnäven bara är 0,25 mm stor.
Man blir som en kula. Slår du för hårt, kan du döda.
- Så du måste veta hur man slåss. - Jag satt inne i tre år.
Få se.
- Uselt. - Ska du visa mig hur man slår?
- Så där slår man. - Hope har sett fram emot det här.
Hon tränade kampsport under en svår tid.
- När mamma dog, menar han. - Hon dog i en flygolycka.
Kan du sluta dra den där lögnen? Vi har ett jobb att göra.
- Tillbaka till arbetet, prinsessan. - Siktade du på handen?
- Den här regulatorn är i vägen. - Den låter du bli!
Utan den riskerar man att få subatomisk storlek.
- Vad betyder det? - Du skulle hamna på kvantnivå.
I den verkligheten blir alla begrepp om tid och rum helt oväsentliga-
-och du skulle krympa i all evighet.
Allt du känner till och älskar...
...försvinner för evigt.
Maxat. Ja, om den inte är trasig...
Du kan dräkten, men än vet du inget om dina bästa medhjälpare: myrorna.
De är dina lojala och tappra bundsförvanter.
Paratrechina longicornis- galenmyran.
De är snabba och leder elektricitet, och kan slå ut kretsar.
Du är ju inte särskilt galen...!
Vad gulligt!
Det kändes riktigt otäckt nyss.
Futures Lab tycks ha ett eget kraftverk.
Vakten måste du slå ut för att avaktivera säkerhetssystemet.
Vem står på tur?
- Paraponera clavata. - Jag vet. Stingmyror.
Toppar smärtskalan.
Minns ni mig från sovrummet?
Enda ingången till Yellowjacket är ett rör på 5 mm i diameter.
Varför blir jag orolig?
Röret skyddas av lasrar som kan avaktiveras i 15 sekunder.
Myrorna steker servrarna. Du hämtar dräkten innan reservkraften aktiveras.
Camponotus pennsylvanicus.
Hästmyran. Idealisk för mark-och lufttransport.
Den här killen känner jag.
- Han får heta Ant-thony. - Utmärkt.
Och den här gången ska du lära dig att kontrollera honom.
Säg åt dem att lägga sockret i koppen.
Nämen ojsan...!
Dags för prickkastning.
Jag har tillverkat kastskivor. Röd krymper.
Blå förstorar.
Solenopsis mandibularis.
Eldmyror är kända för sina bett och är skickliga byggare.
De kan hjälpa dig att nå svåråtkomliga platser.
Du klarar av det, Scott. Kom igen.
- De lyssnar inte på mig. - Du måste mena det. Inga lögner.
- Förolämpningar hjälper knappast. - Vi har inte tid att dalta.
- Vi måste fokusera på att bistå Scott! - Jaså?
Är det vad vi ska fokusera på?
Hope!
Jag vet inte varför jag kom till dig.
Det går inte utan henne.
- Herregud... - Du måste låsa.
- Det bor skumma typer här. - Är det här ett skämt för dig?
- Det är riskabelt. Tänk på din dotter! - Jag gör det för hennes skull.
När mamma dog försvann han i två veckor.
- Han sörjde. - Jag med.
Och han kom aldrig riktigt tillbaka.
Han skickade iväg mig på internat.
Med tanke på allt som står på spel trodde jag att vi kunde sluta fred.
- Men han utestänger mig. - Inte alls. Han litar på dig.
- Varför är du här, då? - För att han älskar dig.
Titta på mig, Hope.
Mig kan han offra. Det är därför jag är här.
Det måste du väl ha insett? Det är därför jag bär dräkten.
Han förlorar hellre striden än dig.
Jag visste inte att du hade en dotter när jag ringde polisen.
- Vad heter hon? - Cassie.
Fint namn.
Rensa skallen och tänk exakta tankar. Det är så det funkar.
Tänk på hur gärna du vill vara med Cassie och fokusera på det.
Öppna ögonen och tänk på vad du vill att myrorna ska göra.
Bra!
Din mamma övertalade mig om att ta med henne på mina uppdrag.
Hon kallades Wasp.
Hon föddes in i det.
Det går inte en dag utan att jag ångrar att jag sa ja.
Det hände 1987.
Separatister hade kapat en sovjetisk robotsilo i Kursk...
...och avfyrat en ballistisk robot mot USA.
Enda sättet att komma in i den var att ta sig igenom solitt titan.
Jag måste ta mig mellan molekylerna för att desarmera roboten.
Men regulatorn var skadad.
Din mamma... Hon tvekade inte.
Janet! Nej!
Hon stängde av regulatorn och gick ner på subatomisk storlek...
...för att desarmera bomben.
Och så var hon borta.
Hon dog en hjältedöd.
Under tio år lärde jag mig allt jag kunde om kvantnivån.
För att få henne tillbaka...!
Allt jag lärde mig var att vi inget vet.
Det är inte ditt fel.
Hon valde själv.
Men varför har du inte berättat förrän nu?
Jag försökte skydda dig.
Jag förlorade din mamma.
Jag tänkte inte förlora dig också.
Förlåt...!
Det här är super.
Ni river ner murarna, ni läker.
Sånt är viktigt.
- Nu förstörde jag visst stämningen... - Ja.
Jag sätter på lite te.
Där satt den!
Duktig ponke...
Sista utbildningsmomentet är ett inbrott.
Det är skitkallt! Varför har dräkten ingen flanell?
Vi behöver en skensignal som jag uppfann under min tid på S.H.I.E.L.D.
Den kan neutralisera sändningsstörarna i Futures valv.
Den samlar damm i ett av Howard Starks gamla lager i norra New York.
Ett lätt jobb.
Du befinner dig över målområdet. Hoppa nu!
Division A, kör! B, kör!
C, kör!-Släpp mig inte den här gången, Ant-thony.
- Det var lättare med sockerbitar! - Lugn, bara.
Det här kan bli problem. Det skulle ju vara ett gammalt lager?
Det är det inte! Din skitstövel!
- Ta dig därifrån. - Avbryt uppdraget.
- Nej, det verkar inte vara nån hemma. - Till taket, Ant-thony!
- Han förlorar dräkten... - Och livet!
- Nu står jag på byggnadens tak. - Det är visst nån hemma.
- Vad händer, Sam? - Det är Falcon!
En sensor varnade, men jag ser inget.
- Avbryt uppdraget nu! - Han ser mig inte.
- Jag ser dig. - Han ser mig.
- Hej. Jag heter Scott. - Presenterade han sig?!
- Vad gör du här? - Jag är ett stort fan.
- Trevligt. Vem fan är du? - Jag är Ant-Man.
- "Ant-Man"? - Har du inte hört talas om mig?
- Tänker du säga vad du vill? - Låna en teknikpryl i några där, bara.
- Tänkte rädda världen, du vet... - Jo, jag vet.
- Inkräktaren hittad. - Förlåt mig!
Vad gör du?!
Inkräktaren har krympningsteknik.
Förlåt så mycket!
Nu räcker det!
Hjälp, Ant-thony!
Videolänken bruten.
Han är inne i ryggraketen!
Förlåt! Du verkar vara en toppenkille.
Jag vill inte att Cap nånsin får reda på det här.
Det där var tanklöst och livsfarligt!
Du riskerade allt!
Du tog den.
- Bra gjort. - Vänta... Berömde du mig?
- Visst gjorde han det? - Det lät så.
Visst var jag bra?
Jag då, som mötte en Avenger utan att dö?
Nu ska vi inte fastna i det förflutna. Vi måste planera.
Strunt i honom. Du var duktig.
Darren...
Hur kom du in?
Du glömde låsa dörren. Nu är du bevisligen gammal.
Ritningarna... Han kommer att döda honom.
Vad förskaffar mig den äran?
- Jag har goda nyheter. - Jaså? Låt höra.
Pym Tech, företaget du grundade-
-är snart ett av världens mest lönsamma.
Vi räknar med försäljningar på 15 miljarder dollar bara i morgon.
Varsågod.
Jag vill gärna att du kommer och bevittnar min triumf.
Visst, Darren. Jag kommer.
- Vad var det du såg i mig? - Vad menar du?
Du valde ju mig. Vad var det du såg i mig?
- Jag såg mig själv. - Varför fryste du ut mig, då?
Jag såg för mycket av mig själv.
- Han vet! Vi måste avbryta. - Vi tar risker allihop.
- Tänk om han såg mig. - Omöjligt.
Hur vet du det?
- Hej, Darren. - Var är du just nu, Hope?
- Hemma. - Jag var just hos Hank. Bara förakt!
Strunt i honom, han är bara en senil gubbe.
Nu jobbar vi stenhårt för att få igång produktionen. Tredubbel säkerhet.
Sensorer vid ingångarna, luftintagen förses med mikroväv av stål.
- Bra idé. - Tack, Hope. Tur att jag har dig.
Han tredubblar säkerheten. Han misstänker dig!
Men inte dig.
Skannade ingångar, stängda luftintag. Hur ska vi få in Scott?
I vattenledningen kan man inte ha några säkerhetslösningar.
Om vi sänker trycket, kan jag ta mig in.
Nån måste sänka trycket från huvudcentralen.
Hank och jag kan inte.
Då utökar vi styrkan. Vad behöver vi?
En falsk vakt på insidan som sänker trycket-
-en som hackar eltillförseln och släcker lasern, samt en förare.
Nej! Inte de där tre tomtarna!
Tack för kaffet. Det är inte ofta man får hälsa på hos dem man snor från.
- Han stal en smoothiemaskin... - Två.
- Fixar de det här? - Vi är proffs!
Ursäkta om vi inte är alltför hoppfulla.
Tagga ner lite grann. Vi kunde ju bryta oss in i ditt spökhus.
- Jag lät er göra det. - Eller så lät vi dig låta oss.
- De klarar det. Har vi nåt ID? - Han är inlagd i systemet.
- Är jag inlagd i systemet? - Du är inlagd.
Det är kört...
Jag måste visa er en sak.
Efter det här hörnet finns tre rum till vänster om er.
Jäklar!
Shit, vad coolt!
Nu händer det en skum grej, men du behöver inte bli rädd.
- Jag blir aldrig rädd. - Säkert? Bra.
- Det är zigenarnas verk. - Häxkonster!
Otroligt. Värsta David Copperfield.
- Det är trollkonster. - Hur gjorde du?
Bli inte rädd. Titta på axeln.
Bort! Bort!
Jag trodde inte du var rädd för nåt!
De fick en halv Xanax var och Hank förklarade dräkten.
De slocknade direkt.
- Tack för att du... - Det behövs inte.
Vi har alla våra skäl. Och nu har du en mikroskopisk chans att lyckas.
Tack för peppet.
Först föraktade jag dig, men nu tycker jag nästan om dig.
Du borde skriva dikter.
Sov nu, Scott.
- Alla vet vad de ska göra.-Dave? - Hjulen på marken.
- Ögonen i skyn. - Och jag får dra på mig uniform!
- Luis... - Förlåt, jag blir bara uppspelt.
- Din heta brud gör mig också nervös. - Herrejösses...
När jag jobbar under täckmantel kan jag vissla för att smälta in.
Nej. Inget visslande. Det är inte Andy Griffith Show.
Sektor 1 säkrad.
Kom fram.
Passera.
- Vi är redo. - Önska mig lycka till.
Systemet online.
Vad sysslar du med?
Chefen sa åt mig att söka igenom området.
- Det är jag som är chefen. - Jaha.
Vattennivån sjunker.
- Du närmar dig röret. - Jag ser.
Jag måste upp dit. Så ska det se ut!
Ni grejar det! Kom igen!
Nu flyger vi, Ant-thony.
Ant-Man är inne.
Nu kommer Pym, precis i tid.
- Där står en Crown Victoria... - Är det ett problem?
Det är en typisk civilbil för snutar, så det är ett problem.
Där har vi Pym.
Aj då.
Jag släpper stingmyrorna. "Papanera Claire de Merna Merna."
Jag minns inte vad de heter, men jag tycker synd om killen.
Det där kallar jag... ett beklagligt offer för en seriös operation.
Skensignalen på plats. Vackra damen gjorde jobbet, Scott.
- Pym blir gripen. - Vi har ett problem.
- Vad för problem? - Det där ingår inte i planen, Dave!
Hör på nu. Om ni inte släpper in mig kommer folk att dö.
Dramatiskt...
Vad fan!
Problemet löst.
Jaha...
Hur ser jag ut?
Där har vi honom.
Precis i tid. Kom.
- Tolvpunktskontroll. - Är inte det här att ta i, Darren?
Man kan aldrig vara nog försiktig.
Det ska sägas, Darren. Du har verkligen lyckats.
Du vet bara hälften, Hank.
Jag närmar mig position 2.
Full fart, Ant-thony!
Fortsätter till centralposition.
Snart tillbaka, Ant-thony.
I position. Jag signalerar myrorna.
Nej, nej...!
Såg du?
Gruppering.
Okej, era små galningar! Nu grillar vi servrarna.
Nu tar vi dem, kompis!
- Servrarna utslagna, data raderade. - Jag tar mig till partikelkammaren.
God dag, dr Cross.
Mina medarbetare godkänner era villkor.
Mr Carson har presenterat mig för några herrar från Hydra.
De har bättrat sig. Deras arbete är intressant, och dessutom har jag kul.
Du försökte gömma undan din teknik, och nu straffar det sig.
Ojsan...! Jag såg förstås hur du laddade för slaget.
- Men jag väntade mig en fjösare. - Där tog du fel.
Den här skåpbilen känner jag igen.
Nån där?
Okej, jag är på plats.
Jag apterar laddningarna.
Bra jobbat, killar. Nu tar jag över.
Bra, Ant-thony.
Sista positionen.
Hur går det med lasern?
- Snart klart. - Sällan.
Vi är från polisen. Kom ut! Vi vet att ni är där inne!
- Snabba på... - Lägg av!
- Redo. Hör du mig, Kurt? - Det är nära...
Stå still!
En svart kille som liknar mig stängde in oss här!
- Ut! - Jag kommer, ta det lugnt.
Kör nu!
- Vänta! - Vadå "vänta"?
Vad nu...?
Hej, lilla vännen.
Jag misstänkte att du hade en dräkt kvar.
Så vem är alltså den nya Ant-Man?
Vem är det som min älskade mentor litar på mer än mig?
Scott Lang.
En martyr som utmanade systemet-
-och förlorade sin familj och dotter på kuppen.
Precis din sort, Hank!
Han flyr från häktet utan att lämna minsta spår efter sig.
Sen försvinner han som genom ett trollslag...
...trots att han är totalt pank. Och nu ger han mig Ant-Man-dräkten.
Det enda som kan mäta sig med min skapelse.
Gör inte så här, Darren.
Om du säljer till dem, slutar det i kaos.
Jag har redan sålt. Till dubbla priset, tack vare dig.
Det är inte lätt att infiltrera Avengers anläggningar. Ryktet går.
Jag ska sälja Yellowjacket, men partikeln behåller jag.
De går ju inte på diesel. Bränslet får man köpa hos mig.
Vad kallar man den enda som kan ladda världens mäktigaste vapen?
- Världens mäktigaste man. - Är du stolt över mig än?
Det är inte för sent att stoppa det här.
Det har varit för sent länge.
Darren!
- Vad gör du? - Han brydde sig lika lite om oss båda.
Det här är inte du. Partiklarna stör den kemiska balansen i hjärnan.
Vänta!
Du har rätt. Jag måste göra det själv.
Då var det dags...
Släpp pistolen.
Jag tänkte döda honom häromdan, men då var du där.
Du är sjuk, men jag kan hjälpa dig. Släpp pistolen.
Jag var inte beredd att döda dig.
- Men nu är jag det! - Släpp den!
Du har valt fel sida, Hope.
Pappa!
Hank, nej...!
Hank...
Du kommer att klara dig, Hank.
Ta av dräkten, annars blåser jag skallen av dig.
Nödsituation vid Pym Tech! Begär förstärkning.
Spring!
Ta mig till taket. Och se till att helikoptern är startklar.
Ni två dödar allt som kommer ut ur valvet.
Kan du röra dig, pappa?
Vi måste få honom härifrån.
Du måste hämta dräkten.
Scotty! Räddade jag livet på dig?
Scotty?
- Tack, Luis. - Vi är de goda nu, va?
- Ja, det är vi. - Det känns konstigt.
Ja, men vi är inte klara än. Stick nu, innan det smäller!
Jäklar! Den där snubben!
Hallå! Vi måste sticka.
Sprängladdningarna tickar. Vi måste ut.
Oroa dig inte.
Jag kommer inte att dö, och inte du heller.
Det här är ingen nyckelring.
Det är fullt kaos. Flera skott har avfyrats.
Plus en stridsvagn.
Hjälp!
Jag har honom.
Vi behöver en läkare!
Kom igen!
Ant-thony!
Lyft!
Det där ska du få ångra.
- Ut ur bilen! - Vad sa du?
Jag hör inget för stridsvagnen!
Vänta...!
Är du inte klok! Bort med pistolen!
Fönstren!
Tänkte du hejda framtiden med en stöt?
Det var inte bara en stöt!
Släpp pistolen!
Jag ser dem!
Vi måste landa.
Jag ska desintegrera dig!
Spelar "Disintegration" med The Cure.
Ring 911!
Det är ingen fara.
Upp med händerna!
- Scott? - Hör på, Paxton.
Kör tillbaka, Paxton.
Det gör jag. Tillbaka till häktet.
Det finns något i insektsdödaren som måste förgöras!
Nu har dina vanföreställningar gått för långt!
Alla enheter, pågående brott Winter Street 840.
Cassie!
Var inte rädd.
Låt mig hjälpa till, Paxton!
- Vad är det som händer, Maggie? - Den där saken har tagit Cassie!
Är du ett monster?
Ser jag ut som ett monster?
Jag vill ha min pappa!
Jag vill också ha din pappa.
- Där är du. - Är det du, pappa?
- Hej, gumman. - Ge dig på nån i din egen storlek.
Vart tog du vägen, plutten?
Där!
Inte bara jag!
Förbannat!
Sätt fart!
Scotty behöver oss, och inget ska hindra oss.
Backa långsamt...
- Backa, backa. - Japp.
- Vi backar lite, bara. - Just det.
- Då backar vi? - Jajamän.
Du förolämpar mig, Scott!
Din blotta existens är en förolämpning mot mig.
Det vore lättare att träffa om du var större!
Instämmer.
Cassie!
Jag ska visa hur ynklig du är!
Jag kommer, Cassie!
Ruskig hund!
Jag ska förinta allt du älskar!
Stå still! Polisen!
- Jag kommer inte igenom! - Det är titan, din idiot!
- Ta ut henne härifrån! - Kom!
Du ska hjälpa pappa att gottgöra sina misstag.
Håll dig bakom mig.
- Jag måste ta mig mellan molekylerna. - Lämna oss i fred!
Hjälp, pappa!
Jag älskar dig, Cassie.
Var är du, pappa?
Du kan få subatomisk storlek.
Åh nej...
I den verkligheten blir alla begrepp om tid och rum...
...blir alla begrepp om tid och rum oväsentliga.
Kom tillbaka, pappa!
...och du skulle krympa i all evighet.
Allt du känner till...
...och älskar...
...försvinner för alltid.
Pappa, var är du?
Var är du?
- Pappa! - Cassie.
Kom tillbaka, pappa!
Mixtra inte med regulatorn!
Pappa!
Jag älskar dig jättemycket.
Och jag älskar dig. Jättemycket.
Jag har ett hål i taket.
Beklagar.
- Mår hon bra? - Det är ingen fara.
Mamma!
Hon mår bra.
Snälla Scott... Kommer du inte ihåg nånting?
- Nej, det gör jag inte. - Det måste vara något annat.
Det mänskliga medvetandet kan väl inte greppa en sådan upplevelse.
Men du klarade det. Du gick in...
...och du kom ut.
Fantastiskt.
Scott... Jag följer dig ut.
Vila lite nu.
Är det möjligt...?
- När hände det här? - Det händer inget.
- Jo, nånting händer faktiskt. - I så fall får ni skjuta mig igen.
Jag blev överrumplad när hon slängde sig på mig så där.
- Jag måste sticka. - Allvarligt talat, Hope...
- Scott? Du snackar skit. - Japp.
Kommissarien vill ha en rapport om när du flydde från häktet.
Det var nåt med kamerorna. Några kretsar som brann.
Men jag sa att ditt ärende sköttes som det skulle.
Vi kan ju inte fängsla dig på grund av teknikstrul.
Tack, Paxton. Jag blir helt överväldigad.
- Tack för allt du gör för Cassie. - Det är ett kärt besvär.
Men det här gjorde jag för dig.
- Det här blev ju genant. - Ja!
- Vart ska samtalet ta vägen nu? - Jag vet!
- Jag gjorde min första hjulning i dag. - Hon har övat hela veckan.
Jag filmade det på telefonen.
- Det där kan inte vara Cassie. - Det är det visst!
Det där är en elitgymnast. Inte en chans att det kan vara du.
Duktig pojke.
Vad duktig du är, gumman.
Ursäkta...
Det är jobbet.
- Håll dig till fakta nu. Inget annat. - Visst!
Andas. Fokusera. Förenkla.
Visst! Jag var på konstmuseum med min kusin Ignacio.
De körde abstrakt expressionism, men jag föredrar ju neokubism.
Men de hade en storslagen Rothko!
- Luis. - Förlåt. Jag blir så uppspelt!
Ignacio hade hur som helst träffat en helt sjukt snygg författarbrud.
Han gick till bartendern: "Grym brud man hänger med, va?"
Och han höll med!
Författarbruden var värsta bossen inom gerillajournalistiken-
-och hade feta kontakter med folk bakom kulisserna.
Hon bara: "Min kontakt är hemlig, för han jobbar med Avengers."
- Åh nej... - Och han lät som en riktig hårding.
Han letade efter en ny grabb i gamet som tydligen har sjuka skills.
"Vi har allt möjligt numera."
"En som hoppar, en som svingar, en som klättrar på fasader."
"Jag letar efter en som krymper."
Jag blev skitnervös, för jag tjallar inte! Jag frågade Ignacio:
"Skulle journalistbruden be dig hälsa mig att han söker Ant-Man?"
Och vad sa han?
Han sa ja!
Jag vill visa dig en sak.
Jag har insett att makt inte kan förintas.
Man kan bara se till att den hamnar i rätt händer.
Det här är en avancerad prototyp som mamma och jag arbetade på.
Hon hann aldrig använda den.
Men nu har jag insett att den var ämnad för dig.
Vi kanske ska göra klart den.
Det var fasen på tiden.
Hör du, Cap!
Det här hade varit lättare för en vecka sen.
- Om vi kontaktar Tony... - Han tror oss aldrig.
Och det är inte säkert att han får hjälpa till.
Vi får klara oss själva.
Kanske inte.
Jag vet en kille.
ANT-MAN ÅTERVÄNDER