-Kelly! Jag tänkte att det var du. -Hej, mamma.
Min vackra tjej.
-Kom in! -Jag tar den.
Det var så länge sen. Jag vill skämma bort dig.
Den är tung. Precis.
Vad har du i den? Tänker du flytta hem?
Nej, det är bara mina grejer.
Och jag ville överraska er med julpynt.
Så fint av dig!
Kom in nu, det är iskallt. Du ska få se allt.
-Går det bra? -Ja.
Vad snällt att du tog med pynt, men vi har en massa sånt redan.
Du måste klä granen imorgon.
Va? Är det inte klart? Det är jul om en vecka.
Det var ju din och pappas grej. Du kan väl göra det i år?
Herregud, Kell!
Du ser ut att komma rakt ur en schamporeklam. Stadslivet klär dig.
-Det är bara blåst. -Blåst?
Ska det bli storm?
Nej, det var inget.
Du kunde vara på omslaget av Fit Pregnancy.
Tredje trimestern, nu kör vi.
Jag körde förbi ditt hus.
Jag visste inte att du och Chris har en ny bil.
Det har vi inte. Vi har hyrt ut huset.
Var bor ni?
Jag trodde att du visste. Vi har flyttat in hit.
-För att få hjälp med barnet? -Ja, och för att...
Och hjälpa mig med ditt och datt. Här är gott om plats.
Här brukar ju vara fullbokat flera månader i förväg.
Vi var fullbokade, sen ändrade det sig.
Vi har en familj i rum fyra. Familjen Nelson.
Bara en familj?
Klarar du av att betala räkningarna?
Jag har satt på varm choklad i köket.
Och jag ska kolla om allt är klart på ditt rum.
Det är så roligt att ha dig hemma.
Ska vi?
Det var det ena efter det andra. Efter pappas död hanns allt inte med.
Så illa verkade det inte i somras.
-Har hon funderat på att sälja? -Va?
-Hon skulle få bra betalt. -Kell!
Det är för mycket jobb med det.
Min firma kan ordna med försäljningen.
-Pappa byggde det här stället. -Vi måste vara realistiska, Grace.
Det behöver renoveras och här är inga gäster.
Mamma gör allt hon kan. Hon satte in en annons i lokaltidningen.
I lokaltidningen?
På första sidan.
Vi måste göra mer. En hemsida.
Vad vi behöver är julmagi.
Julmagi?
Du skrämmer mig. Vi måste tänka praktiskt.
Det löser sig alltid på nåt sätt.
Inte om vi inte tar tag i det, Grace.
-Vet du vad vi borde göra? -Vad?
Göra en snögubbe.
En snögubbe? Det löser väl inget?
Nej, men vi älskade att göra det när vi var små.
Det tog mig tre timmar att köra hit.
Minns du den där julen när det blev snöstorm?
-Vi var insnöade i flera dagar. -Det hade jag glömt.
Pappa sa alltid: "Låt inte den där fina snön..."
"Ligga där i onödan."
-Han var en speciell man. -Jag vet.
-Jag saknar honom så. -Jag med.
Okej. Vi gör en snögubbe.
-Säkert? -Ja.
Nu känner jag igen dig.
Vad börjar vi med?
Den perfekta snögubben måste ha en...
Perfekt kropp.
Trots alla år som har gått har vi inte tappat stinget.
Vi Mitchums gör inget halvdant.
Det håller jag med om.
Din syster kom precis, och ni är redan igång med att snögubbar?
Var inte svartsjuk, älskling. Du är min ende gubbe.
Det hoppas jag. Han är mycket coolare än jag.
Fattar ni? För att han är gjord av snö.
Ja, vi fattade. Den var rätt bra.
Den är min superkraft. Kelly-bönan!
Jag har bakat julkakor till din ära.
-Eller ska jag säga Chris-kakor? -Ja ja.
Inga ordvitsar, Chris. Dåliga skämt är en sak.
Du har rätt.
Hojta till om de där två retar dig.
Vi grabbar måste hålla ihop.
Ni är så gulliga.
Från att vara kära på high school till att bli föräldrar.
Jag är så glad för din skull. Och väldigt avundsjuk.
-Hur går dejtandet? -Bedrövligt.
-Är det så illa? -Folk vill inte...
...lära känna en, och så är det en massa oskrivna regler.
-Försvinner nån spårlöst igen, så... -Gör folk det?
Ja! När det börjar bli för seriöst.
-Det låter hemskt. -Ja.
Jag stannar snart hellre hemma med en god bok och värmeflaska.
Vore det inte fantastiskt om jag-
-kunde skapa min drömman precis som med snögubben?
Jo, då hade du kunnat skapa vad du ville.
-Ja. -Det vore nog ganska renande.
-Vad skulle du börja med? -Han är inte rädd för intimitet.
Det är viktigt!
Han ska vara bra på att lyssna. Och han ska prata med mig, inte för mig.
Och vara bra på att berätta historier. Lojal och engagerad.
-Fick du med allt det, Frosty? -Och snygg.
Det löser han.
Men han måste vara romantisk också. Och få mig att skratta.
-Annars är det kört. -Ja, det är viktigt.
Jag vill skapa ett hem med honom.
Han behöver en näsa också. Annars går det inte.
Jag kommer strax.
Sist men inte minst måste jag känna mig sedd.
Voila. Den perfekte mannen.
Vad?
-Är det här pappas? -Jag tror det.
-De var så kära. -De fick det att verka så enkelt.
Jag tror jag tar och packar upp.
Inte innan pricken över i.
-Lite magiskt puder. -Du får göra det.
-Det är din man! -Okej.
-Är det en snöglob? -Ja. Vill du se?
-Det ser ut som huset. -Det är det.
Jag fick den i julklapp när jag var i din ålder.
-Fin, va? -Ja.
Hej, Clara. Sätt på dig jackan.
Jag visste inte att ni skulle checka ut idag.
Det var egentligen inte planen.
Men vi har inget varmvatten på rummet-
-så vi har duschat kallt i en vecka.
Jag är verkligen ledsen.
Jag kan försöka få tag i en rörmokare.
Då värms det säkert upp igen.
Det var nån här för några dar sen.
Vi ska bo på hotellet i stan. Hoppas du förstår.
Självklart. Ni får pengarna tillbaka.
Nej. Vi gillar verkligen det här stället.
Det kanske är bättre nästa år.
Hej då.
-God jul. -God jul.
-Vart ska de? -De åker, mamma.
-Det var nåt fel på rummet. -Kära nån.
Nån som vill ha frukost? Jag ska göra nåt alldeles ägg-stra.
-Chris. -Det var ingen ordvits.
-Jag har lärt mig på... -Chris!
Jag är i köket om nån behöver mig.
-Vad har hänt? -Våra sista gäster har checkat ut.
-Skulle de inte stanna över jul? -Jo, men de hade inget varmvatten.
Vi behöver en ny hantverkare, vilket är omöjligt så nära inpå jul.
Vi behöver ett mirakel.
Hallå?
Hej. Kan vi hjälpa dig?
Jag är här för att hjälpa er. Jag heter Forest. Hantverkaren.
Heter du Forest Hantverkaren?
Nej, Forest Newell. Jag jobbar som hantverkare.
Jag skulle komma hit idag.
Men jag kanske kommer olägligt?
Nej, det passar perfekt.
-Kelly. -Hej, Kelly.
-Sheila. -Hej, Sheila.
-Det här är min syster, Grace. -Oj, hej.
Jag tror att det var du som ringde om renoveringsbehov.
Jag?
Jag brukar skriva det i... Det står inget om det här.
Jag ber om ursäkt. Jag måste ha glömt att skriva det.
Inga problem.
Märkligt att jag glömde...
Det gör inget. Grace och jag kan ordna med det.
Chris har en ägg-stra god frukost åt dig i köket.
Ägg-stra. Inte illa. Macka-löst vitstigt.
Den var bra.
-Trevligt att träffas mr... -Kalla mig Forest.
Okej, Forest.
-Var kommer du ifrån? -Jag är från Alaska.
-Jag kom till stan igår kväll. -Igår kväll?
Du kan väl visa Forest runt, Kell? Det som behöver åtgärdas.
Jag sätter gärna igång med en gång. Det är ju snart jul.
Bra idé.
Men om det inte passar...
-Ni är säkert upptagna. -Inte alls. Jag har en lista.
En ganska lång lista. Jag gillar att skriva listor.
Hon är advokat.
Jag har gott om tid.
-Trevligt att träffa dig. -Detsamma, och grattis.
Tack.
Följer du inte med?
Det hade jag gärna gjort, men jag tror att jag behöver vila.
Okej.
-Ska vi gå? -Visst. Efter dig.
Vi börjar med vardagsrummet.
Här borta.
Tro det eller ej, men här är mycket att göra.
-Det är därför jag är här. -Toppen.
Fönstren måste isoleras.
Sen är det varmvattnet och rören.
Det kanske är bäst att bara sälja.
Nej, det vore synd.
-Är det din familjs ställe? -Ja.
Pappa byggde det själv.
-Jaså? -Ja.
-Han gjorde ett bra jobb. -Helt på egen hand.
-Träet är återbruk. -Du skojar.
Det är helt otroligt.
Bara en mycket skicklig hantverkare klarar av det.
-Ja. Han var en bra man. -Var?
-Han gick bort tidigare i år. -Jag beklagar.
Tack.
Han älskade julen.
Förlåt, jag bara pratar på.
Du kom precis och ska arbeta här. Du behöver inte lyssna på mig.
Tvärtom. Jag uppskattar det.
Jag vill rusta upp det till dess forna...
Så som du minns det.
Det känns som slöseri med tid.
Det skulle det vara värt. Det beror bara på hur man ser det.
Okej. Men det får vänta tills imorgon.
Jag måste få in julgranen idag.
-Jag kanske kan hjälpa dig. -Det kan jag inte be dig om.
Klart du kan. Jag har ändå inget för mig. Var hämtar ni granen?
Har du gröna fingrar förutom att vara hantverkare?
Har ni nån tradition?
Pappa kunde inte med att hugga ned en gran bara för att ha den till jul.
Men ingen jul utan gran, så han kom på en idé.
Varje år gick vi ut på baksidan för att leta efter en ung gran-
-som vi planterade i en kruka och tog in under jul.
När julen var över planterade vi granen på baksidan.
-Så alla träd på er baksida... -Är våra gamla julgranar.
Vad fint.
Det passar den ursprungliga traditionen.
Förr pyntade man träd i trädgården.
-Jaså? -Ja. På 1500-talet...
...pyntade man med äpplen, päron och valnötter.
Det blir mycket läsning under kalla Alaska-nätter.
Vad sägs om den där?
Den är perfekt!
-Okej. -Okej.
Wow. Du har verkligen gröna fingrar.
Ja. Jag heter ju trots allt Forest.
Vad fin han är.
-Vad ska han heta? -Piney?
-För Pinestantine, såklart. -Såklart.
Han får ett helvete i skolan-
-men sen lär han sig att älska sitt unika namn.
Precis.
Nu behöver vi bara klä honom.
Trimmar du träd också?
Självklart. Men det gör jag gratis.
Okej.
-Jag måste gå. Jag är ledsen. -Okej.
-Tack för all hjälp. -Det är bara att hojta till.
Jag kommer tillbaka imorgon.
Jag hittar ut själv.
-Trevligt att träffas, Kelly Mitchum. -Detsamma.
Vi ses.
Hör du!
Vi har en hel låda med handgjort pynt i källaren.
Måste vi använda de här massproducerade?
-Hörde du inte vad jag sa? -Jo, varenda ord.
-Vad var det sista jag sa? -Att han försvann in i skogen.
-Är inte det konstigt? -Jo, kanske.
-Vad? -Den där minen...
-Jag gör ingen min! -Jo.
Du ser ut så när du gillar nån.
-Du vet inte vad du pratar om. -Jag är din syster.
Du ser ut så när du gillar nån.
Jag måste bara säga att jag redan gillar honom.
Han sa "macka-löst".
-Den tänker jag använda. -Vi vet.
Jag tänker anamma den som min.
Om jag hade skapat en man skulle han väl vara ganska lik Forest?
-Absolut. -Förstår du inte?
Jag fattar...
-Jag vet inte vad du pratar om. -Snögubben.
Vad är det med den?
Såg du Forests hatt och halsduk?
Jag var upptagen av hans ansikte och kropp.
-Jag är en lyckligt gift kvinna. -Lycklig, gift och gravid.
Jag kan väl trots det se att han är väldigt attraktiv.
Jag vet att det låter helt galet-
-men kan det finnas en koppling mellan Forest och...
-Och? -Snögubben?
Hatten och halsduken var identiska.
Det betyder inte...
Och han kom till stan igår kväll.
Och mamma minns inget samtal.
Han har allt jag räknade upp.
-Rolig, snäll, bra på att lyssna. -Väldigt stilig.
-Herregud. -Vad?
Nån jag kan skapa ett hem med. Det var exakt så jag sa!
Och han är hantverkare!
Tankarna rusar.
Dagen efter du fantiserade om din drömman så dyker han upp.
Det är sann julmagi.
-Som vi pratar. -Vadå?
-Julmagi. -Ja!
Alla dåliga dejter stiger mig åt huvudet.
Jag har träffat en trevlig kille-
-och tror att han har kopplingar till en snögubbe och en magisk önskan.
Livet är fullt av saker som vi inte kan förklara.
Ska jag hämta julsakerna?
-Nej. Var är kvasten? -Jag hämtar den.
Jag vet att du inte vill bli sårad igen.
Men vad gör det att våga tro?
Du var så glad för en liten stund sen.
Jag tänker inte göra bort mig och svepas iväg igen.
Mamma anlitade en hantverkare och jag visade honom runt.
-Det är allt. -Okej, jag fattar.
Det var roligt att se dig full av energi. Som när vi var yngre.
Nu är jag vuxen.
Vet du vad jag tror? Carpe diem!
Är han som snögubben kan han smälta imorgon. Fånga dagen!
På julelden, tre bokstäver. Ved?
-Jul, älskling. -Va?
Förlåt, jag släppte in mig själv. Hoppas det gick bra.
Hej! Självklart!
Kelly väntar mig. Är hon här?
-Ja. Kell! -Ja?
-Hej. -Hej.
-Vi måste gå nu. -Jag är inte klar. Åtta bokstäver.
-Skotta gången. -För långt.
Du ska skotta medan jag slår in julklappar.
Just det, jag ska skotta gången-
-och du ska slå in bebisens paket.
-Slinga problem. -Vi ses renare.
-Wow. Okej. -Eller hur?
-Det är min svåger, Chris. -Han är rolig.
-Ska vi fortsätta med rundturen? -Absolut.
-Här är sjön. -Otroligt.
Räcket måste sättas fast ordentligt.
Det kan jag nog ordna.
En sån otrolig utsikt.
Ja. Min syster och jag simmade mycket här när vi var små.
-På sommaren, antar jag? -Ja, helt klart.
Men pappa vinterbadade varje nyårsdag.
Det är en fantastisk egendom.
Vilken uppväxt ni hade här.
Ja. Vi var ute mycket som barn.
Det finns fina vandringsleder här.
-Gillar du att vandra? -Visst.
Är det ett finare ord för att ta en promenad?
Fast med bra skor.
Ja, men det brukar ske i skogen.
Aha! Då förstår jag skillnaden.
-Vi kanske kan vandra nån dag? -Visst.
-Jag gillar ditt liv. -Vad menar du?
Du verkar ha haft en magisk barndom.
Ja, det hade jag.
Jag vill visa dig nåt. Kom.
-Har din pappa byggt det här? -Ja.
-Otroligt! -Jag vet.
Vad är det?
Grace och jag mättes här fram till tonåren.
Här finns mycket historia.
Men det viktigaste finns där uppe.
Jaså? Berätta.
Varje jul gick vi ned hit-
-och markerade vår längd under det gångna året.
Sen pratade vi om hur långa vi kände oss.
Ett år hade min pojkvän från high school gjort slut med mig.
-Vilken dåre. -Jag vet. Stackars Kelly.
Jag kände mig så liten. Steve Kowalchuk var inte värd det.
Jag berättade för pappa och han lyfte upp mig på axlarna-
-och fick mig att känna mig lång igen.
-Vi har alla en Steve Kowalchuk. -Du med? Det tror jag inte på.
Tur att du hade nån som fick dig att känna dig lång.
Vi behöver alla en sån person.
Ska vi fortsätta till nästa anhalt? Kom med.
Här känns verkligen som hemma.
Speciellt den här vackra årstiden.
Som där du växte upp?
Någorlunda. Jag känner mig hemma där det finns snö.
Hur kommer det sig?
En del tycker att vintern är död och trist-
-men snön skyddar faktiskt jorden och hjälper växterna.
En massa liv som väntar på att vakna.
Kom.
Med nya gångjärn och lite WD-40 så löser det sig.
Det får bli en prioritet.
En tjej behöver en fungerande garderob.
Ska bli. Här är mer pynt till Piney.
Ja, det är från när jag var liten.
-Jag ville inte ha det i granen i år. -Okej.
-Är det din pappa? -Ja.
Han älskade verkligen sin familj.
Och han älskade verkligen den här logen.
Förlåt. Jag gjorde dig upprörd.
Nej, inte alls. Ibland känns det tungt, bara.
Ofta, faktiskt.
Jag fattar.
Varje gång jag kommer hit förundras jag över hur mycket liv här är.
Han kanske på sätt och vis fortfarande finns kvar.
Jag ska göra allt jag kan för att bevara huset.
Tack.
Typiskt.
Jag måste gå.
Vad sägs om att jag kommer imorgon och börjar med gästrummet?
Du har redan hjälpt oss så mycket.
Det gör mig inget. Se det som en julklapp.
Vad kallar ni advokater det? Pro bono?
Det stämmer.
Om vi hinner kanske vi kan gå ut och vandra efteråt?
Gärna.
Tack för rundturen. Jag hittar själv ut.
Så fint, mamma!
Ingen jul utan ett pepparkakshus.
Låt mig hjälpa till. Vi kan göra det tillsammans.
Vilken lyx! Jag minns inte när du hjälpte mig med julbaket senast.
-Vad är det med dig? -Inget. Jag känner bara för det.
Bakar vi? Är det nåt särskilt?
"Nåt särskilt"? Nu ska vi se.
Det inträffar en dag varje december-
-då folk tar in granar som de klär...
-...och lägger paket under... -Jag vet att det är jul.
Jul! Ja, det var det jag tänkte på.
Nån är visst på skämtsamt humör. Jag undrar varför.
Anledningen till att jag bakar-
-är för att vi har fått in lite bokningar.
-Har vi? -Jag måste förbereda...
...inför den årliga julmiddagen och julbelysningen på julafton.
Ska vi göra det i år?
Varför skulle vi inte göra det?
Har du fått veta mer om Forest? Några ledtrådar?
Är det den stilige hantverkaren?
-Vet ni vem han påminner mig om? -Cary Grant?
Ja! Han känns som en gammal själ.
Vet ni vem er far sa att jag påminde honom om?
Grace Kelly.
Var det därför du döpte dina döttrar till Grace och Kelly?
Hade ni döpt era söner till Cary och Grant?
Sluta reta er stackars gamla mamma.
Jag kan inte för mitt liv minnas var jag fick hans telefonnummer.
Vi får kalla det julmagi, helt enkelt.
Kanske det.
När hedrar den unge mannen oss med sin närvaro nästa gång?
Ja, när hedrar den unge mannen oss med sin närvaro nästa gång?
Han kommer och tittar på rören och målar imorgon.
-Och... -Och?
Om vi hinner tänkte jag visa honom vattenfallet.
En romantisk promenad.
Han har ju aldrig sett det förut.
Okej. Tänk att en snögubbe kan väcka så mycket till liv.
Kanske så...
...bara väntade det på att få väckas till liv.
Till mig?
Jag fattar inte hur du blev färdig så fort.
-Det var som... -Magi.
-Exakt! -Vi är ett bra team.
Team? Jag gav dig bara kakor och varm choklad.
Det viktigaste av allt.
-Vilken plats! -Visst?
Jag kom hit när jag var liten. Mitt hemliga gömställe.
Vad gömde du dig ifrån?
Inte mycket. Det var bara en tillflykt.
Jag önskar att jag hade haft nåt liknande.
Jag pratar visst bara om mig själv.
-Jag vet ingenting om dig. -Vad vill du veta?
Hur var din barndom?
Den var bra! Bara bra.
Det var tufft emellanåt.
Jag fick aldrig lära känna mamma. Hon dog när jag var liten.
Jag beklagar.
Pappa visste inte hur han skulle hantera det.
Vi pratade aldrig om det.
Därför förundras jag när jag ser din familj.
Du har tur som stod din pappa så nära.
Om jag nånsin får en egen familj vill jag att den är som din.
Hur som helst... Ska vi gå tillbaka innan det blir mörkt?
Ja, det låter bra.
Jag tror att min syster håller på att baka.
Jaså?
-Det var jätteroligt. -Ja, det var det.
Du har nåt visst.
-Det låter inte bra. -Det är inget dåligt.
Jag har velat fråga dig en sak.
Vill du bli min dejt imorgon kväll?
Vi har julmiddag varje år och klär upp oss och så det blir dans...
Det är faktiskt riktigt roligt.
Du får jättegärna göra oss sällskap.
Du får gärna vara mitt sällskap och träffa alla och...
Jag vill gärna att du och jag umgås med alla...
Är det är dejt eller en sekt?
En dejt.
Det var så mycket lättare när jag var yngre.
-Jag dansar inget vidare. -Det gör inget.
-Jag har ingen kostym. -Valfri klädsel.
Okej.
-Jag kommer gärna. -Säkert?
Ja.
"Men"...
-Du måste inte. -Jo då. Inga men.
-Jag kommer gärna. Vilken tid? -Sju.
Okej. Vi ses.
"Gör oss sällskap"? Snyggt jobbat, Kelly.
Det lät konstigt.
"Var med oss."
Tack för att ni kom.
Det är vi som ska tacka!
Tack för att ni kom!
Mademoiselle?
Jag tänkte skära upp kalkonen, såvida...
Du måste inte vara så formell. Men du är väldigt stilig.
Eller hur? Jag gjorde det för bebisen.
För att vara en cool pappa.
-Vad sägs om ett glas rött? -Visst. Tack.
-Mår du bra? -Ja, toppen.
Vi kanske kan ge honom fem minuter till.
Absolut vodka.
Julen kommer varje år och vi slickar våra sår.
Glädje skänker den till oss och vi tänder våra bloss.
God jul, allihop.
Vad duktig du var!
Bra jobbat, Clara. Jag är imponerad.
Vem vill ha pepparkaka?
-Finns det kaffe? -Jag förstår.
Jag får fundera på saken.
Jag ska försöka se det på. God...
Vem var det du pratade med?
Nån vill lägga ett bud på logen.
Den är inte ens till salu.
-Är det här din idé? -Självklart inte.
-Det här är vårt hem. -Jag vet. Mitt med.
Du ser det inte så. Inte som vi.
Kom inte hit och domdera!
Prata inte så till din syster.
Kan nån förklara vad det är som pågår?
Jag fick ett samtal från en mäklare-
-som har en anonym köpare som vill lägga ett bud på logen.
Nej, på tomten.
-De vill riva logen. -Va?
Fastigheten uppfyllde inte alla krav och det är ett lågt bud-
-men enligt dem kanske det är vårt enda alternativ.
Du sa väl att vi har bokningar?
Ja, men det kanske är för sent.
-Nu fick du som du ville, Kelly. -Va? Lägg av!
Det första hon sa när hon kom var att vi borde sälja.
-Jag känner inte så längre. -Det kanske är för sent.
Nu räcker det.
Får jag prata med din syster ostört?
Visst. Här.
Sätt dig ned.
-Vad fint du har klätt granen. -Tack.
De kanske är bättre än det gamla sentimentala pyntet.
Vi sparade allt ni barn gjorde.
Jag ville ha en förändring, men jag har ändrat mig.
-Du har rätt. Vi borde sälja. -Va?
Det är för mycket jobb. Jag orkar inte.
Affärerna går inte så bra. Det har du ju själv sett.
Du är så förståndig. Du är bättre än jag på sånt här.
Om du tycker att det är ett bra erbjudande så står jag bakom dig.
Pappa, då?
Han hade inte velat se sitt vackra hantverk förfalla.
Och han finns alltid med oss.
Jag kan inte föreställa mig livet utan det här stället.
Det blir omvälvande för oss alla.
Jag var rädd att nåt hade förändrats när jag kom hit.
Jag trodde att huset från min barndom dog med pappa, men...
-Jag saknar honom. -Jag vet. Jag också.
-Vet du vad han skulle säga? -Vad?
Minns du det där året när vi blev insnöade och han sa:
"Låt inte den där fina snön ligga där i onödan."
Och sen byggde vi en hel snögubbsfamilj.
Ja.
Vi kanske inte kan tacka nej.
Jag vet att det är svårt.
Pappa hade sett det från den ljusa sidan, och det kan vi också göra.
Mäklaren ska skicka över budet.
Kan du ta en titt? Det vore till stor hjälp.
-Det skulle betyda mycket. -Absolut.
Vill du ha lite kaffe?
Jag önskar att det fanns ett annat sätt, men det gör det nog inte.
-Hej. -Hej.
-Kan vi prata? -Jag orkar inte ta det nu.
-Försäljningen? -Ja.
Du vet att jag inte vill det här.
Det trodde jag. Det sa du när du kom hit.
Allt skulle bort. Pappas pynt, huset, allt.
Det är inte sant. Jag vill bara mammas bästa.
Varför är du då aldrig hemma?
För att... För att det gör för ont.
Allt påminner om honom.
Hur tror du att det känns för mig? Jag är här varje dag.
Jag vet. Och jag vet att du behövde mig.
Förlåt.
Jag är inte inblandad i försäljningen.
Vi bara... Vi saknar dig och älskar dig.
Jag är också ledsen.
Ska vi göra en snögubbe?
Nej, tack. Jag tror att det räcker med snögubbar.
Okej.
-Var var Forest igår kväll? -Han dissade mig.
-Va? -Han försvann bara.
Han måste ha nån slags förklaring.
Vänta nu här.
Du ser ut att ha sett ett spöke.
-Köparen... -Vadå?
-Det är Forest. -Va?
Titta! Det står där.
-Hur kunde jag vara så dum? -Det är du inte.
Jo! Han utnyttjade mig.
Han ville bara åt information för att lägga ett lågt bud.
Han utnyttjade mamma. Vilken bedragare.
Jag gick på det.
-Det måste vara ett missförstånd. -Ja, han är ingen bra kille.
Det var den julmagin...
Det finns ingen julmagi. Inte den perfekte mannen heller.
Jag tillät mig att tro, och se hur det gick.
Jag har betett mig som ett barn. Det är dags att växa upp.
Jag ska hitta Forest. Han får inte komma undan.
-Herregud! -Förlåt.
-Gick det bra? -Ja.
-Varsågod. -Tack.
-Ska du julhandla? -Inte direkt.
-Jag är precis klar. God jul. -Säger du det så...
-Hej! Vill du ha pepparkaka? -Nej, tack.
-Brownie med pepparmintsmak? -Visst.
-God jul! -Detsamma.
-Gud jul. -Jag är inte på humör!
Kom så går vi. Nån har visst ingen julkänsla alls.
Förlåt, gumman. Här. Den får du.
-Hej, Kelly. -Du...
Jag vill förklara mig.
Du behöver inte förklara dig.
Vi fick ditt bud. Ditt anonyma bud.
-Det var inte jag. -Hur kunde du?
Du har missuppfattat allt.
Du använde allt jag berättade-
-för att lägga ett skambud på mammas hus. Vårt hus.
-Tror du verkligen det om mig? -Du är en hemsk människa.
Är jag en hemsk... Kan jag få förklara vad som...
-Jag vill aldrig mer se dig. -Va?
Håll dig borta från vår familj.
Jag började tycka om dig.
Du är precis som alla andra.
Det är inte ditt fel.
UPPHITTAT
Bästa tiden på året.
-Minns du när du gjorde den här? -Ja, jag var runt sex år.
Det var förra året. Vi kan väl blanda?
Vi håller oss till de klassiska.
Jag vet att du inte ville ha det gamla pyntet-
-men det har varit några tuffa dagar.
Jag tänkte: Den är grann ändå.
-Vi behöver lite jul... -Säg det inte.
Säg inte magi, snälla.
Julanda, då?
Sånt finns bara i sånger och sagor, inte på riktigt.
-Tror du verkligen det? -Jag vet inte vad jag tror.
Förlåt. Jag borde hålla mig för mig själv.
Få julen överstökad och åka tillbaka till stan.
NEWELLS INDUSTRIFASTIGHETER
Drivs av Forest Newell Senior?
Det står att man ska ha en insexnyckel.
En insexnyckel?
Är det namnet på montören?
Vad är ett Jorgensen-verktyg?
Hej. Jag ska lämna lite saker i second hand-butiken.
-Nåt ni vill bli av med? -Nej.
Inte?
Mäklaren och köparen kommer hit idag.
Jag vet att det är jobbigt, men försök vara trevlig.
Det är nåt du måste veta om köparen.
Nu kommer de.
-Säker på att det är köparen? -Helt säker.
Han ville kolla in tomten.
-Hej. -Hej.
Du har suttit här hela morgonen. Vill du ut och gå?
Ja, det vore nog bra. Jag ska bara hämta skorna.
-Vad har ni för barnnamn? -Jag vet inte hur vi ska välja.
-Du? -Hej.
Vad gör du här?
-Jag vet att du inte vill träffa mig. -Men här är du.
Var det nåt som var oklart?
Jag tänkte åka och aldrig mer komma tillbaka...
-...men så kontaktade Grace mig. -Jaså minsann.
-Det är inte som du tror. -Låt se.
Du lurade mig och min familj och riskerade vår framtid.
Så är det inte. Pappa och jag har aldrig stått varandra nära.
Därav min flytt.
Jag ville bara komma bort från honom.
Sen förändrades nåt, jag skakades om-
-och hoppades att vi kunde få en bättre relation.
Jag kan inte förklara det. Jag drogs tillbaka hit.
Jag hade bara tänkt prata med pappa och kanske ta lite småjobb.
Tack vare oss lyckades du med båda delar.
Jag lämnade mitt nummer på bygghandeln, din mamma ringde mig.
Jag är ledsen, men jag vill inte höra mer.
-Vad ska jag göra? -Gå efter henne.
Kelly! Kan du vara snäll och lyssna?
Din pappa byggde ett så vackert hus, som jag älskar.
Det borde renoveras till sitt ursprungliga skick.
Jag älskade att höra dina berättelser.
Du använde det emot oss.
Det var aldrig min intention. Pappa förstör allt i sin väg-
-istället för att laga det.
Jag trodde att min passion för huset-
-skulle få honom att vilja renovera det. Jag hade fel.
Vissa saker förändras aldrig.
Jag fick veta att han tänkte köpa det-
-samma kväll som ni hade middag. Jag klarade inte av att träffa dig.
Jag förstår om du inte vill se mig, men du förtjänar att höra sanningen.
Jag är ledsen. Verkligen ledsen.
Hallå?
-Är du från Mitchum Lodge? -Ja.
-Vill du hyra ett rum? -Nej, jag skulle träffa nån här.
-En mr Forest Newell. -Forest? Varför det?
Han ordnade med mötet.
-Gjorde han? -Ja.
-Newell? -Såvitt jag vet.
-Junior? -Det vet jag inte.
I mina ögon är alla unga.
Du verkar ha problem med din snögubbe.
Ja, det vet jag allt.
-Hur kan jag hjälpa dig? -Jag ska presentera mig.
Jag heter Brett Gabel och är ordförande i ortens historiesällskap.
Mr Newell sa att det kan vara värt att bevara det här huset.
Han bad mig att komma förbi-
-för att se vad vi tycker. Han undrade om det kan kulturmärkas.
-Vad innebär det? -Jo du!
Det finns många fördelar med det.
Man kan få ett stipendium för bevarandet av såna byggnader.
Och, inte för att det är fallet här-
-så är det svårare att bygga om eller riva stället.
Mr Newell beskrev det-
-som ett mycket intressant och lovande objekt.
Jag tror att han kanske har rätt.
Det är ju fantastiskt!
Vem äger fastigheten?
Min mamma. Hon är där inne.
Du kan knacka på. Ursäkta, men jag måste gå.
Hallå?
-Hur kom ni in? -Jag släppte in mig själv.
-Receptionen var obemannad. -Det är ju jul.
Folk vill tydligen inte jobba över jul.
Om ni söker jobb och kan jobba under storhelger så är det ditt.
Jag är här i ett annat ärende.
Låt mig gissa. Ni sjunger i en enmanskör.
Nej.
-Scouternas kakförsäljning? -Nej.
Är ni ett spöke här för att skrämma mig till en bra person?
-Jag vill prata om er son, mr Newell. -Forest?
Han har åkt härifrån.
-Va? -Tillbaka till Alaska.
-Vem är ni? -Kelly Mitchum.
Jaha, från Mitchum Lodge.
Det stämmer.
Min son gillade det stället.
Ni också, verkar det som.
-Så pass att ni vill köpa det. -Det är en fin tomt.
-Ja. På den punkten är vi eniga. -Slå er ned.
-Nåt att dricka? -Nej, tack.
Ni tänker inte ge upp så lätt, va?
Nej, sir. Det betyder mycket för mig och min familj.
Vet ni varför min son åkte hem till Alaska?
-Jag kan... -Han gillar inte hur jag gör affärer.
Den där förfallna, slitna lilla logen?
Den har redan stått mig dyrt.
Den har kostat mig min son.
Menar ni att Forest inte kände till era planer?
Han hade ingen aning. Vilket är ironiskt-
-med tanke på att det var hans idé från början.
Han kom hem alldeles lyrisk över den här vackra platsen-
-och det otroliga huset.
Men han berättade också hur mycket arbete huset var i behov av.
Det fick mig att fundera och lägga ett bud.
-För att riva det. -Jag föredrar ordet "gentrifiera".
Då visste han inget.
-Forest visste inte. -Skojar ni?
Han är lika sentimental som härifrån...till Alaska.
Jag kunde inte berätta.
Jag visste att han skulle överreagera.
Känns det inte hemskt att ljuga för er son?
Har ni en god relation till er far?
Ja, men han gick bort för några månader sen.
Vi stod varandra nära.
Man vet inte hur mycket man saknar nån förrän de är borta.
Borta på riktigt.
Ni ska veta att ni har en fantastisk son, mr Newell.
Det var inte bara logen som gjorde intryck.
Det gjorde även ni.
Om ni skyndar er kanske han är kvar på busstationen.
-Busstationen? -Han tar bussen till Bellingham...
...och sen tar han flyget därifrån till Alaska.
Tack.
Och god jul, mr Newell.
God jul.
Ursäkta.
BUSS TILL BELLINGHAM - AVGÅTT
Jag måste ringa Grace.
Dö inte nu!
Okej. Var finns telefonkiosken?
Ja, en telefonkiosk.
Nu ska vi se. Ja!
Okej. Vad har Grace för nummer?
4141967.
Lewis underkläder.
Lewis underkläder? Förlåt, jag ringde fel.
Typiskt. Vad har du för nummer?
Vi provar igen.
4141976?
Nu ringer det.
Kom igen, Grace. Svara!
Okänt nummer? Såna svarar inte jag på.
Nej! Nej, nej, nej!
Det är säkert nån som erbjuder att tvätta våra ankor.
Jag har sagt att vi inte har några ankor.
Ursäkta! Har du 25 cent som jag kan få?
Förlåt. Det är ett väldigt viktigt samtal.
Tack! God jul!
Snälla svara.
-Mitchum Lodge. -Grace! Det är jag.
Kell! Var är du? Vi blev oroliga.
Jag mår bra.
Jag vet att det låter knäppt, men kan vi göra en till snögubbe ikväll?
Ja! Varför det?
Om det var magi som fick hit honom kanske det kan hända igen.
-Vad har vi att förlora? -Du har helt rätt.
Toppen! Hämta hatten och halsduken som ligger i receptionen.
-Mamma? -Ja?
Har du sett en hatt och halsduk?
Det kanske låg i bortskänkes-lådan.
-Var är den? -Jag lämnade in det förut.
Nej! Det var pappas saker.
De kanske fortfarande har kvar det.
Tror du att de har öppet? Det är nästan jul.
Vad har du att förlora?
-Ja. Okej. -Hallå?
Vänta!
Förlåt att jag stör. Jag heter Kelly Mitchum.
Min mamma lämnade in en låda med min pappas saker.
Det är viktigt att jag får tillbaka det. Snälla?
I vanliga fall hade du fått komma tillbaka imorgon.
-Snälla. -Det är jul.
Tack så hemskt mycket.
Gudskelov, här är det!
Jag köper gärna tillbaka det.
Kassan är tyvärr redan räknad.
Varsågod. Du får det.
-Säkert? -Ja.
Tack så mycket! God jul!
Det är det verkligen.
-Fick du tag i det? -Ja!
Jag vet inte hur vi ska göra eller om det kommer att funka-
-men det har nåt att göra med att tro.
-Vad har hänt med dig? -Fånga dagen. Jag tar ditt råd.
Vi måste göra en snögubbe.
-Vad gör vi nu? -Väntar.
-Och hoppas. -Och hoppas.
Jag glömde nästan. Pricken över i.
Lite magiskt julpuder.
God morgon, mamma! Mamma?
Grace?
Var är alla?
Belysningen!
De här ska vara runt fönstren och de här på taket.
Herregud! Det är julafton. Hur kunde jag glömma belysningen?
-Du får klättra upp. Jag är gammal. -Jag är gravid.
-Chris? -Jag är rädd för höjder.
Okej.
Då ska vi se.
-Hur är det med dig? -Jag klarar mig.
Vad kommer att hända? Med huset och med oss?
Det är det ingen som vet. Vi har bara nuet.
Och just nu har jag mina flickor hos mig.
Det är min favorithögtid-
-och huset kommer att lysa upp ikväll i sann julanda.
Just nu är allt bra.
-Jag vill ha din styrka. -Det har du.
Din passion är din styrka.
-Jag trodde att det var min svaghet. -Tänk om, gumman.
Du är stark och modig. Precis som din far.
Kom nu.
Om det är sista julen här så ska vi njuta av varje ögonblick.
Hej. Vill du ha en pepparkaka?
Varsågod.
-Förlåt att jag var sur härom dagen. -Det gör inget.
-Kan jag få varm choklad? -Det får din mamma bestämma.
Visst, gumman.
Tänk om alla var lika kloka som sexåringar.
Förlåt för att jag checkade ut.
Hotellet i stan är inget mot det här. Varmvatten eller ej.
Vi kommer tillbaka nästa år. Vi känner oss som en del av familjen.
-God jul. -God jul.
-Hur är det med Piney? -Toppen.
Han föredrar det gamla pyntet, så det fick bli det.
Bra val.
Vad gör du här?
När jag kom till flygplatsen tänkte jag: "Vad håller jag på med?"
Att fly från mina problem är precis vad pappa gör.
-Du fick mig att inse det. -Inse vad?
Att framtiden inte innebär att lämna sitt förflutna.
På tal om det har jag goda nyheter.
Jag pratade med Brett. Hoppas det är okej att jag bjöd hit honom.
Jag vill tacka för att du gjorde mig uppmärksam på den här platsen.
Jag har gjort en grundlig undersökning av husets stomme.
Träräckena till ledstången och...
Jag blev så exalterad av det jag hittade.
Jag ska ordna med alla papper. Om ni vill gå vidare, givetvis.
-Med vad? -Att kulturmärka byggnaden...
...och låta den omfattas av gällande regler.
Jag... Jag vet inte vad...
Mamma! Du måste höra det här.
-Hej. -Hej.
-Hej, igen. -Hej, igen.
-Har du nåt att berätta? -Jag vet inte var jag ska börja.
Ni har säkert mycket att prata om.
-Kelly, jag... -Jag är skyldig dig en ursäkt.
Du försökte säga nåt, men jag vägrade lyssna.
Jag borde ha berättat om pappas avsikter-
-så fort jag fick veta.
Jag trodde inte att du hade goda avsikter. Nu vet jag.
Tack för att du räddade vårt hem.
Jag blev kär i huset under min tid här-
-men jag blev också kär i dig.
-Grabben? -Pappa?
-Hur visste du att jag var här? -Det visste jag inte.
Sheila bjöd hit mig för att titta på julbelysningen.
Det och...
Jag ville se med egna ögon hur fel jag hade.
Och hur rätt du hade som försökte rädda det.
Det ni sa på kontoret avgjorde saken. Jag är ledsen.
Och jag är ledsen att jag återigen...
Jag prioriterade min vilja framför familjen.
Jag ska bättra mig. Jag lovar.
-Jag älskar dig. -Jag älskar dig, pappa.
Jag går och minglar lite så får ni vara ifred.
-Var var vi? -Nån var visst kär.
Just det.
Synd att du måste återvända till Alaska så småningom.
Ja, men det finns ett visst kontrakt med en viss byggnad-
-som jag nog får att göra med.
Du passar perfekt för jobbet.
Jag kanske också stannar och hjälper mamma.
Jag kan jobba härifrån och det är skönt att vara hemma.
Det är väl lite tid kvar innan ljusen avslöjas?
Det är en sak jag måste göra.
-Jag var tvungen att göra det. -Varför det?
Det är så lång du får mig att känna mig.
Kommer ni?
-Vi kanske ska gå tillbaka? -Ja.
Samla ihop er! Vi räknar ned tillsammans.
Fem, fyra, tre, två, ett!
Ja!
Kom hit.
Det var en fin ceremoni, men nu är det dags för varm choklad.
Snögubben har jag inte lagt märke till förut.
Jag älskar snögubbar. Ska vi göra en till?
En hel liten snöfamilj?
Okej. Det är nåt vi kan diskutera.
Text: Therese Nilsson Iyuno-SDI Group