‎ACEST FILM E INSPIRAT DIN FAPTE REALE.
‎CU TOATE ACESTEA, UNELE PERSONAJE, ‎FAPTE, LOCURI,
‎DIALOGURI ȘI NUME ‎AU FOST MODIFICATE ÎN SCOP ARTISTIC.
‎„E GREȘIT SĂ JEFUIEȘTI O BANCĂ, E ȘI MAI ‎GREȘIT SĂ O FONDEZI.” BERTOLT BRECHT
‎AEROPORTUL DIN PARIS
‎Baftă!
‎INTRARE
‎Bună ziua! Sunt Lucio Urtubia.
‎Rahat!
‎- Ce e? ‎- I-a anunțat cineva.
‎Cum?
‎Poliția e afară. Ai banii?
‎Da. La naiba!
‎L-ați văzut?
‎Inspectorul Costello.
‎Pe unde ești?
‎- Acolo! ‎- Ne-a văzut.
‎- Ticălosul! ‎- Nu va scăpa din nou.
‎Stai!
‎Și acum? Ce facem?
‎Tu! Stai!
‎M-ați confundat.
‎UN OM DE ACȚIUNE
‎CU 20 DE ANI ÎN URMĂ
‎Hoțule!
‎Ticălosule!
‎Lucio!
‎- Tată. ‎- Nu mai rezist.
‎Habar nu ai cât de tare doare.
‎Lucio,
‎înțelegi ce vreau să îți cer, nu?
‎Ești singurul din această casă
‎care are curajul să facă ce e de făcut.
‎Dumnezeule.
‎BANCĂ
‎Salut, Urtubia! Cum e tatăl tău? ‎Cum se simte?
‎- E pe moarte. ‎- Doamne!
‎Asta e viața. Se și termină.
‎- Ne rugăm pentru el. ‎- Nu de asta avem nevoie.
‎Ci de bani, ca să cumpărăm morfină ‎și să nu mai sufere.
‎Aș vrea să te ajut, ‎dar, cum i-am zis mamei tale,
‎nu acordăm împrumut fără garanție.
‎Aveți mulți bani. ‎Dați-mi doar 5.000 de pesete.
‎Asta-i bancă, nu casă de caritate.
‎Voi recolta toată vara și o să-i returnez.
‎Tatăl meu suferă îngrozitor. ‎Vă rog, ajutați-l!
‎Regret, dar cuvântul unui puști ‎nu e o garanție.
‎Mai ales dacă-i fiu de republican.
‎Du-te acasă, puștiule!
‎Ia-mă cu tine, Satur.
‎Lucio, nu poți pleca nicăieri ‎până nu faci armata.
‎Vreau să plec de aici.
‎- Vreau și eu la Paris. ‎- Nu e vacanță.
‎- Voi lucra ca servitoare. ‎- Și eu pot să muncesc.
‎Aici vom fi mereu săraci ‎și niciodată liberi.
‎Fă-ți armata, ‎iar când vei fi lăsat la vatră,
‎caută-mă. De acord?
‎ZECE ANI MAI TÂRZIU
‎- Saturnina! ‎- Lucio?
‎Uită-te la tine!
‎Scoteam cu gălețile lucruri din depozit.
‎Pături, bocanci, unelte…
‎Soldații au multe!
‎Le acopeream cu resturi ‎și le scoteam odată cu gunoiul.
‎- Tu și schemele tale. ‎- Mai am și idei!
‎Idei care te bagă în bucluc.
‎N-o să mai lași nimic soldaților ‎din Logroño.
‎Dă-i naibii! ‎Oricum, cineva ne-a dat în gât.
‎Poliția militară mi-a prins amicii, ‎dar eu am scăpat.
‎- Întoarce-te. ‎- Nici vorbă!
‎Sunt dezertor. De mă întorc, ‎mă închid sau mă împușcă.
‎Ca să repari lucrurile.
‎Nu mă întorc. Sunt sătul de soldați,
‎de ordine și de cântat ‎Cara al Sol‎ mereu.
‎Eu sunt, scumpo.
‎Bună!
‎Patrick, fratele meu, Lucio. ‎Lucio, el e partenerul meu.
‎Încântat.
‎- Lucrează la Monetărie. ‎- Mă angajează și pe mine?
‎În fabrică lucrează ‎doar specialiști autorizați.
‎Dar am un prieten care e maistru.
‎E de încredere?
‎- Ce zice? ‎- Dacă ești de încredere.
‎Desigur, cumnate!
‎- E fratele meu. ‎- Bine, vorbesc cu amicul meu.
‎Tinere, las-o mai ușor!
‎Ziua e lungă și ne faci să dăm prost.
‎Dacă o las mai ușor, obosesc.
‎- Atunci, pune mai puține cărămizi. ‎- Da.
‎Ești surd? M-ai auzit?
‎Nu sunt surd. Tu?
‎Tinere, există niște reguli aici.
‎Noi, veteranii, le stabilim.
‎Germinal e cel mai în vârstă.
‎Faceți cum poftiți, la fel voi face și eu.
‎Republicani, socialiști, progresiști,
‎staliniști, troțkiști, ‎anarho-sindicaliști…
‎Cum naiba să câștigăm războiul? ‎Nu cădem de acord nici între noi.
‎Îmi amintesc lupta cu acoliții Partidului ‎Comunist pentru păstrarea acelor bunuri.
‎- Muniția furată din Mieres! ‎- Știu.
‎Am fost membru al Progresiștilor Catalani,
‎al Sindicaliștilor Independenți ‎și al Republicanilor de Stânga.
‎Tu, navarezule?
‎- Tu ce ești? ‎- Eu?
‎- Habar nu am. ‎- Trebuie să fii ceva.
‎Presupun că sunt comunist.
‎„Comunist.” ‎Dar nu-ți place să primești ordine.
‎Ești anarhist.
‎Anarhist?
‎Adică?
‎ADUNAREA CONSTITUANTĂ ‎A ASOCIAȚIEI ANARHISTE
‎- La muncă! ‎- Du-te, vin și eu.
‎Poftiți, tovarășe.
‎Pe aici.
‎Uite, Lucio. Acesta e Bakunin.
‎Împreună cu Proudhon și Kropotkin, ‎a pus bazele ideologiei anarhismului.
‎Fără religie, fără stat. ‎Libertate, muncă și colectivism.
‎Și aici, în Franța, sunt nume mari.
‎Ca Louise Michel, ‎revoluționara-cheie a Comunei din Paris.
‎A spus: „Puterea e malefică și tiranică. ‎De aceea sunt anarhistă.”
‎Sâmbătă, în 30! Adunarea Constituantă ‎a Asociației Anarhiștilor!
‎Sébastien Faure voia ‎crearea unei societăți
‎de oameni liberi și egali, ‎fără guvern și fără bani.
‎Banii sunt cel mai mare rău ‎făcut umanității.
‎Banii corup totul.
‎- Sâmbăta viitoare. ‎- Bună! Ce-i asta?
‎- O zi bună! ‎- E a voastră?
‎Buenaventura Durruti. Jefuia bănci.
‎Din cauza exploatării muncitorilor ‎și a inegalității din lume.
‎Zicea că prin acțiune directă oprim ‎nedreptatea și începem revoluția.
‎Nu mai sunt oameni ca el.
‎Cu excepția lui Quico Sabaté, ‎amicul meu.
‎A furat 50.000 de pesete ‎de la o bancă din Barcelona.
‎- Nimic. ‎- Nu e nimic?
‎Oricine refuză autoritatea ‎și se luptă cu ea e anarhist.
‎- Dă-mi hârtia! ‎- Nu e nimic!
‎Aveai dreptate. Sunt anarhist.
‎Mai mult decât toți ăștia laolaltă.
‎De ce îi bateți?
‎- Ești teafăr? ‎- Da, sunt tare ca piatra.
‎Atenție!
‎Nicio grijă! Conduc din pruncie!
‎Ce zicea poliția?
‎Lucio, dacă vrei să rămâi în Paris, ‎învață franceza.
‎ȘCOALA DE LIMBI MODERNE
‎Ce mai faci, Lucio? ‎Cum merge cursul de franceză?
‎Ce zici?
‎Nimic.
‎Am nevoie de o favoare.
‎Desigur, orice ai nevoie. Ce e?
‎Pregătește-i ceva de mâncare. E lihnit.
‎E sus, în mansardă.
‎Aici.
‎Ia valiza.
‎Ia-o înainte.
‎- Locuiești singur aici? ‎- Sigur.
‎Să nu ai încredere în străini!
‎- Trebuie să ascund armele undeva. ‎- Al dracului să fiu!
‎Tu cine ești?
‎Eu sunt Quico. Quico Sabaté.
‎- Quico! ‎- Tu?
‎Lucio Urtubia.
‎Și ai ceva de mâncare? ‎Pâine, cârnat, brânză? Orice e bun.
‎Sigur.
‎Am cârnat afumat din sat.
‎Grozav, tinere!
‎- Miroase grozav! ‎- Atât s-a putut din ce aveai în frigider.
‎Nu crezi că gătitul e pentru femei, nu?
‎Eu? Nu știu.
‎Dacă îți petreci viața în mișcare, ‎ar trebui să înveți.
‎Chiar ai furat 50.000 de pesete ‎de la o bancă?
‎Nu crede tot ce citești în ziare.
‎Erau doar 30.000 acolo. ‎Bancherii vor spune mereu că a fost dublu.
‎- Ca asigurările să le dea mai mult. ‎- Am pățit ceva asemănător.
‎- Da? ‎- Am luat două pesete din biserică.
‎- Preotul a spus că am luat cinci. ‎- Ticăloși!
‎Preoții și bancherii sunt la fel.
‎Te-ar fura chiar și când îi furi tu.
‎Nemernici!
‎Deci și tu ești un om de acțiune, ‎nu, tinere?
‎Să vedem dacă e așa.
‎- Ascultă. N-o faci dacă nu vrei. ‎- Sigur că vreau, dar am puține emoții.
‎E normal. Cu toții avem emoții prima dată. ‎Dar nu lăsa teama să te paralizeze, bine?
‎- Nu e prima oară. ‎- Cum adică nu e prima oară?
‎Cu mult timp în urmă, ‎am încercat să jefuiesc banca din sat.
‎- Cum așa? ‎- Tata avea nevoie de bani.
‎Și?
‎N-a mers bine.
‎Înțeleg.
‎Uite, tinere.
‎Vom intra în banca aia și n-o vom jefui.
‎O vom expropria.
‎O vom face în cinstea tatălui tău. ‎Ce părere ai?
‎Să mergem!
‎Ține asta.
‎- Cum zici „toți la pământ”? ‎- ‎Tout le monde au sol.
‎Sau ceva de genul.
‎Tout le monde au sol.
‎GHIȘEUL 2
‎Pentru Dumnezeu!
‎La pământ!
‎Haide, la podea!
‎Mâinile sus!
‎GHIȘEUL 1
‎CASIERIE
‎Haide!
‎Nu uita că ei sunt hoții, da?
‎Du-te după tejghea!
‎Haide! Repede, la naiba!
‎Banii!
‎Haide!
‎Haide, tinere!
‎Banii!
‎Rapid!
‎Hai, tinere!
‎Ești sigur?
‎Hai să plecăm, tinere!
‎Ușurel! Fii calm.
‎Așa.
‎Ce facem? Luăm metroul?
‎Avem bani destui. Urcă în taxi!
‎Puștiule, vom sărbători ‎cu calmari și ceapă prăjită.
‎Tremuram tot și-mi bubuia inima.
‎- Nu sunt făcut pentru jafuri. ‎- De ce? Te-ai descurcat. Ascultă.
‎Data viitoare, nu mai țopăi ‎și folosește ușa!
‎Ce facem cu banii?
‎Mereu îi împart în trei.
‎Prima ajunge ‎la grupările anarhiste locale.
‎A doua, la amicii din închisori ‎și la familiile lor.
‎Iar a trei aparte…
‎pentru cei care au jefuit.
‎- Pentru noi? ‎- Sigur că da.
‎Vom cumpăra mâncare, vom plăti chiria,
‎cumpărăm o mașină.
‎Nu putem fugi mereu cu taxiul.
‎Știi să conduci?
‎- Nu. ‎- Deci avem nevoie de un șofer.
‎Bună ziua!
‎Dle, nu puteți parca aici.
‎Regret, nu știam.
‎Stau doar un minut.
‎Fugi!
‎- Fugi! Pornește-o! ‎- Hai!
‎Urcă rapid!
‎Calc-o!
‎Aveți grijă!
‎Ești teafăr?
‎Da! Să mergem!
‎Rahat!
‎- Ne prind! ‎- Nu merge mai repede.
‎- Ce faci? ‎- Tu ce crezi?
‎- Ai putea nimeri pe cineva. ‎- Nicio grijă!
‎Dle inspector Costello, ‎a avut loc un jaf bancar în Districtul 6.
‎Martorii spun că vorbeau cu accent străin.
‎Dă-i-i!
‎Îi împărțiți prin cartier, da?
‎Acum sunt pe mâini bune.
‎Calc-o, Asturiano!
‎POLIȚIA
‎Au fost doi, dle.
‎Aveau accent spaniol ‎și au numit-o expropriere.
‎Anarhiști spanioli.
‎Îi poți identifica?
‎Nu, aveau ciorapi pe cap.
‎Dar le-aș recunoaște vocile.
‎Nu-ți face griji. ‎Cred că știu unde să-i caut.
‎Ca să-i răspund tovarășului Michel, ‎noi, muncitorii spanioli exilați,
‎suntem răspunzători ‎să răspândim cuvântul printre voi,
‎camarazii noștri francezi. ‎Revoluția nu e o utopie.
‎- Revoluția e un vis ce poate fi realizat. ‎- Bine zis!
‎Noi, francezii, vrem slujbe și siguranță, ‎nu revoluții sau lupte de clasă.
‎Lupta de clasă e mai actuală ca oricând.
‎Bogații se îmbogățesc, ‎iar săracii sărăcesc.
‎Ce spune?
‎Mentalitatea oamenilor se mai schimbă.
‎Lumea are nevoie ‎de o nouă ordine socială și politică.
‎Nu. Avem nevoie să stabilim ‎noi principii teoretice.
‎E nevoie de mai puține vorbe ‎și mai multă acțiune!
‎Să luptăm pentru justiție și egalitate.
‎- De asta e nevoie. ‎- Bine zis, Lucio!
‎Ce înseamnă asta?
‎Poliția! Vine poliția!
‎Poliția!
‎Repede, trebuie să plecăm!
‎Hai cu mine, Lucio!
‎„E o expropriere! Toată lumea la podea!”
‎Următorul!
‎„E o expropriere! Toată lumea la podea!”
‎Următorul!
‎„E o expropriere! Toată lumea la podea!”
‎Mai tare!
‎„E o expropriere! Toată lumea la podea!”
‎El e.
‎Cel puțin… așa cred.
‎Dă-l jos!
‎- Cum te numești? ‎- Lucio Urtubia.
‎Uite, Urtubia. Nu ai antecedente.
‎Mai bine mărturisești și restitui banii.
‎Judecătorul va fi îngăduitor. ‎Vei primi cel mult doi ani.
‎Uitați-vă la mâinile mele!
‎Sunt pline de tencuială și vopsea.
‎Sunt un simplu constructor. ‎N-am legătură cu băncile.
‎Dle inspector!
‎E ceva aici!
‎Ce e acolo?
‎Banii? Armele?
‎Doar niște reviste cu fete goale.
‎După Turnul Eiffel, dra Bardot ‎e monumentul Franței.
‎Bine… Știi ceva?
‎Te cred vinovat.
‎Mai devreme sau mai târziu, ‎îi prind mereu pe cei vinovați.
‎Bună!
‎Știi ceva de Quico?
‎Am ascuns armele și a plecat.
‎Navarezule, vino aici. Vino!
‎Uite ce ați făcut.
‎Germinal, dacă băncile ne fură, ‎noi trebuie să furăm de la ele.
‎- Iisuse, vorbești ca Quico! ‎- Și ce e cu asta?
‎Quico e un fugar. ‎Nu are nici casă, nici familie.
‎N-are viitor. Așa vrei să ajungi?
‎Așa e, tinere.
‎Dacă vom continua să jefuim bănci,
‎vom ajunge în închisoare sau la morgă.
‎Ți-e foame, tinere?
‎Bărboșii ăștia au aprins scânteia. ‎Ne arată calea.
‎Dar nu suntem în Cuba. ‎Nu ne putem impune cu armele.
‎Nici nu avem arme.
‎Știu, dar dacă expropriem bănci, ‎putem jefui o fabrică de muniție.
‎Cui le vom da? Suntem prea puțini.
‎Germinal zice că revoluția e posibilă ‎dacă răspândim cuvântul
‎și atragem oameni.
‎- E nevoie de o tiparniță, nu de arme. ‎- Acum Germinal vrea să fiți tipografi?
‎Nu jefuim bănci, dar tot facem ceva. Nu?
‎Uite…
‎- Voi trece granița. ‎- Dacă mergi în Spania, te vor ucide.
‎Prefer să mor luptând cu fasciștii ‎decât să lipesc afișe aici.
‎Ar trebui să faci la fel. ‎Ești născut pentru asta.
‎Știu asta din prima zi.
‎Nu, Quico, asta nu e calea mea.
‎Bine, tinere.
‎Cred că ne luăm rămas-bun.
‎Ia asta.
‎- Nu, e briceagul tău. ‎- Ia-l!
‎Ia-l!
‎- Hai! ‎- La naiba!
‎Mi-ai fost ca un tată.
‎Ca un tată? Nu sunt atât de bătrân!
‎Poate un frate mai mare.
‎Sau un văr din satul cu cârnați afumați.
‎Un văr.
‎- Dă-mi și mie. ‎- Ține.
‎Ne trebuie un împrumut de 10.000 de franci ‎pentru o tiparniță.
‎Regret, dar…
‎nu aveți venit fix, nici proprietate.
‎- E imposibil. ‎- Domnule…
‎suntem muncitori cinstiți, ‎iar cuvântul nostru e sacru.
‎Promitem să returnăm ‎cei 10.000 de franci în cinci ani.
‎Regret, dar nu ne putem pune încredere ‎în cuvântul oamenilor,
‎doar în finanțele lor. M-ați înțeles?
‎- Ușurel! ‎- Bănci nenorocite!
‎Acum intri în bănci neînarmat?
‎E Crăciunul. ‎Nu aveți nimic mai bun de făcut?
‎- De Crăciun ne vizităm prietenii. ‎- Ce doriți?
‎Mă urmăriți de câteva săptămâni. ‎Sunt un simplu constructor.
‎Un informator ne-a spus…
‎că veți imprima materiale de propagandă.
‎Și ce v-a mai spus „informateur”-ul?
‎Că jafurile s-au oprit.
‎Sau nu ești așa curajos ‎fără Sabaté, prietenul tău.
‎Ai auzit numele ăsta? Quico Sabaté.
‎Presupun că n-ai citit ziarele de azi.
‎Adevărul e că e păcat.
‎Mi-ar fi plăcut să te arestez. ‎Să te închid în La Santé.
‎Asta e viața.
‎Crăciun fericit, Urtubia!
‎QUICO SABATÉ, ÎMPUȘCAT DE POLIȚIȘTI ‎DECESUL UNUI BANDIT
‎Pentru Quico.
‎Toată lumea la pământ!
‎Sunt banii dv. sau ai băncii?
‎- Acum i-am scos. Ai mei. ‎- Păstrați-i!
‎- Tu! ‎- Nu trageți, vă rog! Luați orice!
‎- Să mergem! ‎- Hai!
‎9.900. Poftim! ‎Cei 10.000 de franci, domnule.
‎Mulțumesc.
‎Cum vă numiți?
‎Jeanette. Dar toți îmi spun Micuța Jeanne.
‎Lucrați de mult aici?
‎De la 14 ani, e tot ce știu să fac.
‎- Șeful dv. zice că vorbiți spaniolă. ‎- Da, mama e din Cuenca.
‎Avem nevoie de un om de încredere ‎la aparatele astea.
‎Știu tot ce e nevoie și sunt de încredere.
‎Sigur? Cu cine ați votat ultima oară?
‎Cu nimeni! Nu cred în politicieni.
‎- Ați făcut o prostie! ‎- Aveam nevoie de o tiparniță. Iat-o.
‎Bine, voi cere sindicatului ‎să se ocupe de asta.
‎Niciun sindicat. E tiparnița mea!
‎Cine te crezi tu?
‎Un anarhist! Nu accept ordine ‎și nu mă explic. Tu m-ai învățat.
‎Da.
‎Și vei fi pe cont propriu?
‎- Asturiano, vino! ‎- Vin mai târziu.
‎Să fiu al naibii!
‎Veți înfrunta consecințele!
‎Hai, Joseph!
‎Crezi că Germinal e informatorul?
‎Sunt sigur. Pariez cu viața.
‎- 'Neața! ‎- Bună dimineața!
‎- 'Neața!
‎- Aveți broșurile noastre? ‎- Da, acolo.
‎- Mulțumesc. ‎- Cu plăcere.
‎Faceți-vă utili dacă vreți!
‎Cu cât mai mulți, cu atât mai bine.
‎- La revedere! ‎- La revedere!
‎GREVĂ UNIVERSITARĂ ‎UNIVERSITATEA NANTERRE
‎FRUMUSEȚEA E PE STRADĂ
‎MERGEM PÂNĂ LA CAPĂT
‎Vă rugăm să părăsiți campusul, ‎altfel vă scoatem cu forța!
‎TRĂIASCĂ GÂNDIREA CRITICĂ ‎NANTERRE UNITĂ
‎Revoluția burgheză a fost una legislativă,
‎cea a clasei muncitorești ‎a fost una economică,
‎a noastră trebuie să fie socio-culturală,
‎deoarece ne dorim ca bărbații ‎și femeile să fie egali și liberi.
‎Arată-ne țâțele!
‎Dispăreți de aici! Ajunge!
‎Sistemul politic e condus de o castă
‎care nu ne reprezintă, iar noi, tinerii,
‎cu convingerea ‎și abilitatea de a ne mobiliza,
‎putem schimba acest sistem. ‎Putem schimba lumea!
‎Haide, scumpo! Arată-ne țâțele!
‎Mai întrerupe-o o dată și îți sparg fața. ‎Dispăreți de aici amândoi!
‎- A ieșit bine? ‎- Da, a fost grozav.
‎- Sunt mulți oameni. ‎- Da, mă bucur.
‎- Mersi că l-ai oprit pe idiot! ‎- Mi-am făcut datoria de cetățean.
‎- Ești spaniol? ‎- Da. E evident?
‎- Cam bătrân pentru universitate. ‎- Tu mi-ai dat invitația.
‎- Chiar? ‎- La tipografie. Mai știi?
‎Nu știu, am dat foarte multe. ‎Mă bucur că ai venit!
‎Nu știu. Mi s-a părut important.
‎E foarte important.
‎- Pot să te întreb ceva? ‎- Sigur.
‎- Îți place să primești ordine? ‎- Nu prea.
‎Dar să vezi săracii sărăcind, ‎iar bogații îmbogățindu-se?
‎Nu.
‎Părăsiți campusul ‎sau veți fi forțați s-o faceți!
‎- Preoții și politicienii impunându-se? ‎- Deloc!
‎Înseamnă că ești de-a noastră. ‎Te alături grupului de anarhiști?
‎Ce zici?
‎Avem nevoie de oameni ca tine. ‎Femei idealiste, inteligente. Curajoase!
‎Fugi!
‎Atenție! Să plecăm de aici!
‎Nemernicii ăia!
‎Mereu în același loc.
‎Văd că tu și autoritățile ‎nu vă înțelegeți.
‎Apropo, cine ești? ‎Nici nu știu cum te cheamă.
‎Sunt Lucio Urtubia și sunt constructor.
‎Și anarhist. Și…
‎Și?
‎- Chiar vrei să știi? ‎- Sigur. Fac față.
‎Și jefuiesc bănci.
‎- Ca Arsène Lupin. ‎- Vorbesc serios.
‎Sunt activist convins.
‎Cu banii luați din bănci ‎ne susținem cauza.
‎- Vorbești serios? ‎- Absolut. Și tu? Cum te numești?
‎Sunt Anne, studentă la biologie ‎și vreau să schimb lumea.
‎E un loc minunat. E frumos, ‎dar cum ți-l permiți ca studentă?
‎Părinții mei mă ajută. ‎Tata e om de afaceri.
‎Deci ești o mică burgheză.
‎Una care vrea să-și convingă tatăl ‎să colectivizeze compania
‎- …și s-o lase în mâna muncitorilor. ‎- El ce spune?
‎Că poliția nu ne bate destul de tare.
‎Nu dansezi?
‎Eu?
‎Mi-e bine aici.
‎Haide!
‎- Hai! ‎- Nu știu să dansez.
‎Sigur că știi. Mișcă picioarele!
‎Hoț de bănci și mare anarhist, ‎dar nu prea cunoști femeile.
‎Spaniolul s-a îndrăgostit.
‎Acum face dragoste, nu război.
‎Dle inspector.
‎- Domnule comisar! ‎- Costello, sper că ai noutăți.
‎S-a îndrăgostit.
‎Excelent! Parisul cheltuiește mult ‎pentru combaterea criminalității,
‎și inspectorul-șef stă degeaba ‎de săptămâni
‎pe o grămadă de bani, trăgând cu ochiul.
‎Credeți-mă, șefu', ‎urmează să facă o mișcare…
‎Ce? Să se sărute pe Champs Élysées?
‎Șefu', pun pariu că intră iar în acțiune.
‎Ți-am tot repetat. ‎Fără dovezi, nu există caz.
‎Așa că mișcați-vă dosurile și ocupați-vă ‎de cazurile reale adunate pe biroul meu!
‎Tensiunea dintre SUA și Cuba ‎e în creștere.
‎Construirea rampelor de lansare ‎a rachetelor pe insulă
‎l-a obligat pe Kennedy să desfășoare ‎o blocadă navală.
‎Guvernul va supraveghea îndeaproape…
‎Președintele SUA a anunțat ‎că va lua măsuri imediate…
‎Americanii vor să-l termine pe Castro ‎și revoluția.
‎- La naiba! Să facem ceva! ‎- Cuba e cam departe?
‎- Am putea tipări broșuri. ‎- Nu, nu e de ajuns.
‎Ce putem face?
‎Într-o tipografie ‎poți face mai multe decât broșuri.
‎Putem tipări documente
‎și pașapoarte false.
‎MUNCĂ DE CALITATE
‎Ce faci, Patrick?
‎- Pe aici, îmi caut de lucru. ‎- Incredibil că au concediat 20 de oameni.
‎Știu. Nu-mi aminti!
‎Pot să-ți ofer o slujbă.
‎Ce slujbă?
‎Una potrivită pentru un expert ‎în tipărire de bancnote.
‎- Doar nu vrei să falsifici franci. ‎- Franci? Nici vorbă!
‎Falsificăm dolari.
‎Glumiți, nu?
‎Sunteți nebuni!
‎Avem un plan.
‎Nici vorbă. În plus, sora ta m-ar ucide.
‎Ascultă, Patrick.
‎Sora mea nu trebuie să știe. ‎Și vei aduce salariu în fiecare săptămână.
‎Dacă vrei să stai aici ca un pensionar…
‎Care e cea reală?
‎Sunt identice. ‎Doar un expert le-ar putea deosebi.
‎Trebuie să verificăm.
‎- 'Neața! ‎- 'Neața!
‎Vream să cumpărăm franci.
‎Sunt foarte noi.
‎Suntem în luna de miere.
‎- Mersi, Lucio. ‎- Oamenii merită ce e al lor.
‎Cum?
‎- O să avem un băiețel Urtubia? ‎- Sau fetiță.
‎Dnă ambasadoare, aceste bancnote ‎sunt ca o bombă nucleară.
‎Dacă fabricăm milioane de dolari ‎și inundăm lumea cu dolari falși,
‎băncile americane vor intra în colaps. ‎Dolarul se va devaloriza.
‎Vorbiți cu Castro!
‎Imposibil! Suntem ascultați.
‎Dar Che vizitează Uniunea Sovietică ‎și trece prin Paris în câteva săptămâni.
‎Vorbiți cu el!
‎Vreau să-i prezint planul.
‎Bună! Sunt Lucio Urtubia.
‎Dna ambasadoare vă așteaptă.
‎Lucio, intră!
‎Ai cinci minute. Fii plăcut.
‎Arată-i materialul, prezintă-i planul, ‎mulțumește-i și pleacă.
‎Bun? Și, deși ai vrea, nu te certa cu el!
‎Nicio grijă. Sper doar să nu mă blochez.
‎E acolo.
‎- Aici? ‎- Da. Poți intra.
‎Ești tipul cu dolarii.
‎Reprezint un grup revoluționar, ‎la fel ca voi.
‎Dle comandant, ‎putem pune punct capitalismului.
‎- Și avem un plan s-o facem. ‎- Cu dolari? Falși?
‎Bancnotele pot fi armele noastre.
‎Sunt aproape perfecte. ‎Doar un expert le poate diferenția.
‎Dle comandant.
‎Dacă producem milioane ‎și inundăm lumea cu dolari falși,
‎băncile americane intră în colaps. ‎Banii nu vor mai avea valoare. Îi ruinăm.
‎Punem capăt capitalismului ‎și schimbăm lumea!
‎Sigur.
‎Cu ce te ocupi?
‎Sunt constructor. Dar uneori am idei.
‎Constructor…
‎Un plan ingenios, spaniolule!
‎Dar SUA e o țară prea puternică.
‎E prea bogată ‎ca să se scufunde cu dolari falși.
‎- Dar dacă… ‎- Camarade…
‎Purecele nu poate ucide elefantul.
‎Ticălosul!
‎- Ce e? ‎- I-a anunțat cineva.
‎Rahat!
‎Inspectorul Costello.
‎- Ne-a văzut. ‎- Ticălosul!
‎Și acum? Ce facem?
‎Bani!
‎Tu! Stai!
‎M-ați confundat.
‎Costello, către toate unitățile. ‎Urtubia a scăpat! Supravegheați ieșirile!
‎- Uite-l! ‎- Unde?
‎Acolo! V-am spus eu.
‎Urtubia e afară! Arestați-l imediat!
‎E lângă taxiuri ‎și are ochelari de soare! Acum!
‎Ți-am spus!
‎Urtubia, mereu îi prind pe cei vinovați.
‎Nu-ți face griji. Prima zi e cea mai grea.
‎Dar te vei obișnui în curând.
‎Da, e dezgustător, ‎dar te vei obișnui în curând.
‎Nu!
‎Oprește-te, Urtubia! Acum!
‎- Ești teafăr? ‎- Da, du-te în mă-ta!
‎M-ai salvat, spaniolule!
‎- Hai la infirmerie! ‎- Da.
‎- Ce s-a-ntâmplat? ‎- Nimic.
‎Am vândut cecuri false unora ‎din Marsilia. Planul perfect!
‎Și al meu. Uite unde am ajuns.
‎Închisoarea e plină ‎de planuri perfecte eșuate.
‎Lucio, el e Thierry. Va fi avocatul tău.
‎- Te vom elibera. ‎- Și pe ceilalți?
‎Au declarat că nu știu nimic. ‎I-au eliberați pe cauțiune.
‎Cum au făcut cu Anne.
‎În privința ta nu s-au decis,
‎însă nu ai antecedente, ‎deci ar trebui să te elibereze și pe tine.
‎Va fi bine. Vei vedea.
‎Și, apropo, numele ei va fi Juliette.
‎- E fetiță? ‎- Da.
‎Scoate-mă de aici!
‎Nicio grijă. O să ieși într-o săptămână.
‎- La naiba! Anne a născut deja. ‎- Să nu faci prostii! Mai ai puțin.
‎- Asta a zis avocatul și au trecut luni. ‎- Rămâi calm!
‎Urtubia. Ți s-a acordat ‎eliberarea condiționată.
‎Du-te să-ți cunoști fetița!
‎OPT ANI MAI TÂRZIU
‎Poftim!
‎Ce dracu' e asta? Unde sunt banii mei?
‎Asta e, Lucio. Sunt cecuri de călătorie.
‎Îi dai în schimbul banilor la orice bancă.
‎Dai hârtia asta și primești bani?
‎Da. Și la magazine. Ăsta e viitorul.
‎Aș prefera bancnote.
‎Asta primești săptămâna asta. Vrei sau nu?
‎- Ce rahat! ‎- Știu.
‎- Ne vedem! ‎- Da!
‎- E o pisică? ‎- Da.
‎Ești sigură? Arată ca o girafă.
‎A venit tata!
‎- Ce fac fetele mele? ‎- Super!
‎- Știi ceva? ‎- Ce?
‎Am luat nouă la matematică.
‎Meriți un premiu.
‎Un ecler! Mulțumesc, tată!
‎Să mergem!
‎23,30 de franci, vă rog.
‎Am doar zece. ‎Pot plăti restul în câteva zile?
‎Băncile nu ne lasă să respirăm.
‎Regret. Puteți lua doar ce plătiți.
‎Puteți plăti cu asta.
‎- Cu asta? ‎- Desigur, trebuie să semnați aici.
‎Bine.
‎Cum se numesc?
‎Cecuri de călătorie. ‎Le schimbi la orice bancă din lume.
‎Și la supermarketuri. ‎Dai hârtia asta de rahat și primești bani.
‎- Ce invenție! ‎- Gata cu jafurile! Ăsta e viitorul.
‎Nu știu, Lucio. ‎Să te pui cu băncile americane…
‎- E periculos. ‎- Așa e.
‎- Tot ce facem e periculos. ‎- Ascultă!
‎Nu vreau să mă întorc la închisoare. ‎E îngrozitor!
‎Dar suntem anarhiști. ‎Nu putem deveni burghezi.
‎Bănci, politicieni, judecători… ‎Muncitorii sunt la fund.
‎Sunt hotărâți să ne-o tragă.
‎Avem dreptul să le-o tragem și noi. ‎Mai ales băncilor.
‎Așa e!
‎Sunt mai ușor de falsificat ‎decât pașapoartele sau buletinele.
‎Dar mai greu decât dolarii.
‎Sentința pentru falsificare de cecuri ‎e mai mică.
‎E companie privată, ‎deci e o infracțiune minoră.
‎De ce City Bank?
‎Dacă tot atacăm o bancă, ‎s-o atacăm pe cea mai mare.
‎Și va fi ușor să le încasăm.
‎Hai, Patrick! Ajută-ne cu matrițele.
‎Doar atât. Noi facem restul.
‎Doar să nu afle sora ta.
‎Gata cu vorba. La treabă!
‎- Sunt perfecte. ‎- Da!
‎Ce pui la cale, Lucio? ‎N-ai petrecut nopțile acasă.
‎Ziceam că vom fi atenți. ‎Știi că poliția e cu ochii pe tine.
‎Dacă ne închid, ‎cine are grijă de Juliette?
‎Sunt ultimele pașapoarte pe care le fac. ‎S-a terminat!
‎Termină și tu, Lucio!
‎Bună dimineața, ‎vreau să încasez aceste cecuri.
‎SCHIMB
‎E vreo problemă?
‎Nu, verific doar dacă numărul ‎nu corespunde
‎cu cecurile furate sau pierdute.
‎Deci?
‎Fiecare cuplu va primi 20 de cecuri ‎și va merge în alt oraș.
‎Le veți încasa la City Bank la ora 12 fix.
‎Cu cât vizităm mai multe sucursale, ‎cu atât va fi lovitura mai mare.
‎Important e s-o facem cu toții la prânz.
‎Asta îi va împiedica să verifice ‎numărul de serie, care e aici.
‎Trebuie să fim atenți.
‎Unul intră, celălalt rămâne afară ‎și stă de șase.
‎Va fi incredibil,
‎o expropriere istorică pentru anarhiști.
‎Va funcționa ‎doar dacă o facem în același timp.
‎La centralizare, ‎când vor vedea că sunt false,
‎banii vor fi fost deja împărțiți ‎celor ce au nevoie.
‎Partenerul vă va aștepta la ieșire
‎pentru a lua și a împărți banii
‎sau pentru a anunța o eventuală problemă.
‎Dacă totul merge bine, ‎o facem o dată pe lună.
‎PRIMA ZI ‎LYON
‎Știi cum funcționează. În trei părți.
‎Una pentru cauza anarhistă, ‎una pentru deținuți și familiile lor
‎și una pentru noi.
‎Decontăm și niște sticle de vin? ‎Să sărbătorim?
‎Desigur, Asturiano, măcar atât!
‎BOLIVIA
‎E foarte simplu.
‎Cumpără cecuri de călătorie adevărate ‎pentru a copia numărul.
‎Fac câte o sută de copii din fiecare.
‎De vreme ce le-au încasat în aceeași zi, ‎la aceeași oră, la sucursale diferite,
‎frauda e imposibil de detectat ‎până ajung aici, câteva zile mai târziu.
‎Astea sunt din ultimul lot.
‎După cum vedeți, ‎sunt de foarte bună calitate.
‎- E o fraudă masivă. ‎- Și ce face poliția franceză?
‎Spun că se ocupă ‎și că vor face câteva arestări.
‎Dar cecurile continuă să vină. ‎Vom pierde milioane.
‎Da.
‎Ar putea fi un dezastru.
‎Dle Barrow, veți merge la Paris ‎să rezolvați treaba asta.
‎Vă înțeleg, dle Barrow, dar nu putem pune ‎agenți la fiecare sucursală.
‎Aveți încredere în noi. ‎Ancheta va da roade în curând.
‎Nu știu ce metode folosiți, ‎dar cecurile false continuă să vină.
‎E nevoie de dovezi ‎înainte să facem arestări.
‎Dovezi?
‎Mai multe decât atât?
‎Dacă era o bancă franceză, ‎nu s-ar fi făcut arestări deja?
‎Ne acuzați că nu ne facem treaba?
‎Nu. Bineînțeles că nu.
‎- Suntem pe aceeași baricadă, nu? ‎- Așa credeam.
‎Aceste investigații avansate încotro duc?
‎Mâine e ziua Sophiei.
‎- A Sophiei? ‎- Da!
‎- Și vrei să mergi? ‎- Da, vă rog.
‎- La ce oră e? ‎- E la șase.
‎- Dle comisar, a trecut mult! ‎- Încă lucrezi în construcții?
‎Sunt constructor, asta fac de 20 de ani.
‎Aceste cecuri sunt foarte bine făcute. ‎Îți par cunoscute?
‎V-am spus, dle comisar. M-am retras.
‎Cei de la City Bank sunt furioși. ‎Îi vor pe hoți după gratii.
‎Tată, mergi la închisoare?
‎Nu, scumpo. Doar pune întrebări.
‎Dle comisar, băncile ‎sunt cei mai mari hoți din lume.
‎Mă bucur că sunt jefuiți.
‎Dacă e o bancă americană, ‎sunt și mai fericit.
‎Fă pe deșteptul.
‎POLIȚIA
‎- Să fie urmărit. Și nu-l mai pierdeți! ‎- Am înțeles.
‎Deci asta puneați la cale?
‎Gândește-te la Juliette.
‎Asta fac.
‎Dacă vrem o lume mai bună pentru ea, ‎trebuie să luptăm.
‎- Sunt și alte căi. ‎- Sunt?
‎Ce căi?
‎Am primit un stagiu la Médicos del Mundo.
‎E un proiect în Bolivia.
‎Putem pleca toți trei. ‎Eu aș lucra într-un spital,
‎iar tu ai ajuta la construirea de case. ‎Ar fi altă formă de luptă și schimbare.
‎Nu e momentul, Anne. E important.
‎Lucio, poliția poate face greșeli ‎și nu contează.
‎O ia de la capăt. Dacă tu faci o greșeală…
‎ești terminat.
‎…o fraudă majoră ce afectează ‎cea mai mare bancă din lume,
‎First National City Bank.
‎Cecuri de călătorie false ‎circulă prin întreaga Franță.
‎Unele sucursale nu le mai acceptă
‎din cauza pierderilor uriașe suferite,
‎ceea ce-i nemulțumește pe clienți…
‎Îmi spui că zidarul ăsta e creierul ‎întregii operațiuni.
‎Ar fi mai ușor cu o bandă de escroci.
‎Aceia sunt proști și ușor de prins.
‎Dar Urtubia e extrem de atent
‎și bănuitor.
‎E greu să aduni dovezi împotriva lui.
‎Și cât crezi că va dura
‎ca tu și echipa ta minunată ‎să pună mâna pe acest geniu?
‎Un coleg de celulă e ca un frate.
‎Șase luni l-am auzit sforăind ‎și i-am mirosit bășinile.
‎Nici soția lui nu-l știe cum îl știu eu.
‎Sunt situații extreme. ‎Fie te confrunți cu ele
‎și le depășești, fie te duci la fund.
‎- Ce faci? ‎- Le depășești.
‎- Da. ‎- Cine mai vrea bere?
‎Eu.
‎- Dacă facem un efort în educație… ‎- Da.
‎…oamenii răspund.
‎- Dar fundația trebuie… ‎- Lucio!
‎Vreau să-l cunoști pe Pierre, ‎șeful Médicos del Mundo din Paris.
‎- Îmi pare bine. ‎- Și mie.
‎Merge luna viitoare ‎cu o echipă în Bolivia.
‎Sperăm să vă vedem acolo.
‎I-am spus că ne gândim.
‎Da, dar e o decizie grea.
‎Absolut, dar sper să veniți.
‎Avem nevoie de oameni talentați ‎și implicați ca Anne.
‎Vom vedea.
‎- Ieși din nou în seara asta? ‎- Da.
‎Am nevoie de un răspuns. ‎Vii cu noi sau nu?
‎- Te-ai hotărât deja. ‎- Nu pot rata această ocazie.
‎Juliette nu-și va vedea ‎tatăl în închisoare.
‎Nu înțelegi, Anne? ‎Fraudăm cea mai mare bancă din lume!
‎Tu nu înțelegi.
‎Oricât ai fura, n-ai să-i dobori.
‎Nici ei nu ne vor doborî!
‎Fă ce vrei, dar noi mergem, ‎cu sau fără tine.
‎Fă ce naiba vrei!
‎Am lucruri mai importante pe cap.
‎Oamenii sunt stresați.
‎Unele sucursale încasează un cec pe zi, ‎altele, niciunul.
‎- Vor trebui să oprească robinetul. ‎- Și ce facem cu astea?
‎Avem 30.000 de cecuri pregătite. ‎Aruncăm trei milioane de dolari?
‎Atunci? Nu putem schimba câte unul.
‎Da, riscul ar fi uriaș.
‎Poate e timpul să ne retragem.
‎Ce zici?
‎Fir-ar să fie! Trebuie vândute deodată!
‎Un singur cumpărător. O ultimă vânzare. ‎Apoi ne retragem.
‎Ne retragem în glorie.
‎Cea mai mare lovitură de până acum. ‎Ce ziceți?
‎Cine e pentru?
‎Gândiți-vă ce mult ne-ar ajuta.
‎Compatrioții noștri exilați ‎au nevoie de ajutor.
‎Bine.
‎Zi-ne unde găsești un cumpărător.
‎CONSIGNAȚIE
‎ÎNCHIS
‎- Ce faci, Charlie? ‎- Ce cauți aici, Lucio?
‎E o vizită sau ai ceva de amanetat?
‎Am nevoie de ajutor.
‎Sigur, mi-ai salvat viața. ‎Orice ai nevoie.
‎Avionul pleacă sâmbătă la prânz. ‎Încă mai ai timp.
‎- Ai marfa? ‎- Am adus o mostră.
‎Bine. Tony Greco te așteaptă. Pe aici.
‎E incredibil!
‎E aproape perfect.
‎- Pot să vă ofer ceva de băut? ‎- Nu bem la serviciu.
‎Vorbește în numele tău. Aș bea ceva.
‎- Asturiano… ‎- Nu știu dacă v-a spus Charlie.
‎Sunt simpatizant al cauzei voastre ‎de multă vreme.
‎Cu anarhiștii spanioli.
‎De fapt, tata făcea parte ‎din Brigada Internațională.
‎Aveam cărți despre Durruti, Ascaso…
‎și Quico Sabaté.
‎- Sabaté era amicul nostru. ‎- Serios?
‎Păcat că nu sunt oameni ca voi în State.
‎Preferăm banii în locul idealurilor.
‎Să vorbim despre bani.
‎Sunt gata să cumpăr toate cecurile ‎dacă prețul e rezonabil.
‎- Ce înseamnă asta? ‎- O treime din valoarea lor nominală.
‎Bine. Aduceți-ne un milion de dolari! ‎Vă dăm de trei ori valoarea în cecuri.
‎Am nevoie de câteva zile.
‎Aveți până sâmbătă la prânz.
‎- N-ai încredere în el? ‎- Să n-ai încredere în străini!
‎Pornește!
‎Michel, dă-mi mărunt, te rog.
‎- Ce faceți aici? ‎- Ne bagi pe toți la răcoare!
‎Poliția ne filează, ‎ne urmărește peste tot.
‎Mereu e vorba despre tine și revoluția ta. ‎Dar ceilalți?
‎- E ultima oară. ‎- Nu!
‎S-a terminat! M-am săturat să ai probleme.
‎Fă ce vrei cu viața ta! Nu ne mai implica!
‎Vino, Patrick!
‎Anne!
‎Ne urmăresc pe toți. Sigur știu ceva.
‎- Doar americanul știe ora și locul. ‎- Poate lucrează pentru ei.
‎Eu și Asturiano l-am urmărit. ‎Omul e sincer.
‎Ar trebui să anulăm.
‎Nu putem rata ocazia asta. ‎Banii vor ajuta mulți oameni.
‎Uite, Lucio. Îmi pare rău.
‎Dar nu vreau să ajung la închisoare.
‎Nu.
‎Cu bine!
‎Mă duc la culcare.
‎Las-o baltă!
‎- Nu merită. ‎- Trebuie s-o fac, altfel vor câștiga.
‎- Cine? ‎- Băncile, cei cu putere, sistemul.
‎Dacă nu înfrunți inamicul, prinde putere. ‎Ajută-mă!
‎Haide! Putem s-o facem.
‎Noi doi, ca în vremurile bune.
‎Nu, Lucio. S-a terminat.
‎E prea târziu. Avem zbor la prânz.
‎E timp destul. ‎Ajută-mă să scap de ei. Ultima dată.
‎Apoi plecăm toți în Bolivia.
‎Am refuzat, dar, ca de obicei, ‎auzi doar ce vrei.
‎Aici e biletul tău.
‎Cum crezi. Juliette se trezește imediat ‎și mai am bagaje de făcut.
‎Bine.
‎Ne vedem la aeroport.
‎Perfect. Succes!
‎MOSCOVA 1980
‎Ce vreți?
‎Ce faceți?
‎- ‎Nicio grijă, ‎mon ami.‎ Durează puțin. ‎- Nu! Ați înnebunit?
‎Nemernicule!
‎Unde ai fost?
‎Bună ziua! Cu ce vă servesc?
‎Un ‎calvados,‎ te rog.
‎Eu vreau ‎café au lait‎ și două croasante
‎cu unt și gem.
‎Schemele astea îmi dau foame.
‎Bună dimineața! Mulțumesc, dle.
‎Urcă, scumpo.
‎Nu-ți face griji. E timp. ‎Nu vei pierde zborul.
‎Uite-l!
‎- Așteaptă aici! ‎- Bine.
‎Stai! La pământ!
‎Mă scuzați, doamnă.
‎S-a terminat, Urtubia. ‎Ai jucat și ai pierdut.
‎Acum nu mai scapi.
‎Cum au aflat?
‎Asturiano, Micuța Jeanne ‎și americanul sunt închiși.
‎Singurul dispărut e Patrick.
‎- Imposibil! ‎- Avea datorii mari la jocuri de noroc.
‎Dacă mi-ar fi spus, l-aș fi ajutat! ‎Ceea ce a făcut… e incredibil!
‎Asturiano și Micuța Jeanne ‎vor fi eliberați pe cauțiune.
‎Dar cazul tău…
‎va fi mai greu.
‎Barrow, șeful securității City Bank, ‎vrea răzbunare.
‎Cer o pedeapsă de 20 de ani
‎și 50 de milioane de dolari ‎pentru daunele cauzate.
‎Suntem terminați!
‎Dragă Lucio, ‎am știut mereu că ești un idealist.
‎Dar și un om de acțiune. ‎Asta m-a făcut să mă îndrăgostesc de tine.
‎Mi-am dat seama că vei alege mereu lupta.
‎Dar vremurile s-au schimbat.
‎Revoluția e o utopie a trecutului. ‎Trăim în altă lume.
‎Lupta e alta acum.
‎Aici, în Bolivia, cunoaștem altă cultură, ‎alte căi de a ajuta oamenii.
‎Pe scurt, e altă lume.
‎Mie și lui Juliette ne e bine. ‎Putem fi fericite aici.
‎Sper să ieși din închisoare ‎și să ne vizitezi.
‎Lui Juliette îi e dor de tine,
‎iar eu te voi iubi mereu, ‎într-un fel sau altul.
‎Juliette și Anne.
‎Urtubia. Ai un vizitator.
‎Judecătoarea vrea să fii pus ‎sub acuzare înainte de termen.
‎Dacă o face, rămâi închis ‎până la proces, dacă nu,
‎- …trebuie să fii eliberat condiționat. ‎- Ce putem face?
‎Ei bine…
‎Conform dovezilor adunate ‎și declarațiilor…
‎Lucio Urtubia e liderul unui grup ‎care a falsificat cecuri de călătorie
‎ale First National City Bank ‎și a finanțat grupuri anarhiste.
‎Cerem punerea sub acuzare ‎și stabilirea datei procesului.
‎Curtea e de acord cu cererile ‎și cu concluzia probatorului
‎contra lui Lucio Urtubia.
‎Acuzatul are ceva de adăugat?
‎Da, Onorată Instanță. ‎Cer anularea pe procedură.
‎Doamnă judecătoare, ‎am găsit mai multe erori de procedură.
‎Veți vedea în aceste acte
‎greșeli de transcriere a numelor ‎și a detaliilor.
‎Avem suspiciuni serioase și cu privire ‎la vicierea probelor.
‎Cum perioada de arest preventiv ‎expiră luni,
‎cerem pentru clientul nostru…
‎eliberarea pe cauțiune,
‎până când aceste erori vor fi corectate.
‎Dnă judecător, e un tertip ‎ca să scoată acuzatul din închisoare.
‎Îmi pare rău, nu vorbesc franceza.
‎Aceste probleme juridice ‎nu pot fi ignorate.
‎- E clar că va fugi, Onorată Instanță! ‎- Liniște!
‎Legea și prezumția de nevinovăție ‎ne sunt favorabile.
‎- Lucio! Lucio, aici! ‎- Doar o poză!
‎Cazul tău e peste tot la televizor. ‎Acum ești o celebritate.
‎Lăsați-ne să trecem, vă rog! Mă scuzați.
‎- Dle Urtubia, e adevărat… ‎- Dle Urtubia!
‎ROBIN HOOD
‎Spun că e un idealist ‎care luptă cu sistemul.
‎E un delincvent. ‎Nu-l putem lăsa pe străzi.
‎Și nu putem permite ‎să fie transformat în erou.
‎Judecătoarea i-a acordat cauțiunea. ‎Nu pot face nimic.
‎Ba poți. Mereu poți să faci ceva.
‎Arestează-l! Nu contează pentru ce.
‎Inventează, înscenează-i ceva. ‎Aruncă-l în închisoare!
‎C'est la loi,‎ dle Barrow.
‎Asta e legea.
‎- Legea. ‎- Da.
‎Câtă vreme Lucio Urtubia e accesibil,
‎putem doar să așteptăm ‎să înceapă procesul.
‎Iar judecătoarea va pronunța sentința.
‎Acum, scuză-mă, dar am treabă.
‎Vorbești exact ca reporterii ăia.
‎Pun pariu că-ți convine ‎că a jefuit o bancă americană, nu?
‎IDEALISTUL CARE LUPTĂ CU PUTEREA, ‎ELIBERAT PE CAUȚIUNE
‎Tu, ticălosule!
‎Nu a fost Patrick!
‎City Bank a vrut să-mi plătească ‎datoriile și am refuzat.
‎După ce am plecat de la tine, ‎am luat trenul și am mers la țară.
‎- Atunci, cine? ‎- Nu știu, Lucio.
‎Sigur nu eu. Nu te-aș trăda niciodată.
‎Mă doare c-ai gândit-o.
‎Intră!
‎Spune-mi, Thierry, ce este?
‎A fost o capcană. ‎Tony Greco era polițist sub acoperire.
‎Știam că nu e de-ai noștri! ‎Trebuia să fiu mai atent!
‎Charlie Álvarez, colegul de celulă, ‎i-a ajutat.
‎- Charlie? ‎- S-au folosit de el.
‎Imposibil! L-am salvat!
‎L-au amenințat cu 20 de ani după gratii.
‎S-a ales cu 10.000 de franci ‎și un bilet spre Buenos Aires.
‎- Nemernicul! ‎- Poftim!
‎Avem data procesului.
‎Ce șanse avem?
‎- E imposibil să eviți sentința. ‎- Știu, dar de cât vorbim?
‎- Patru-cinci ani. ‎- Patru-cinci?
‎Cu noroc. Până la 12 ‎dacă acceptă toate capetele de acuzare.
‎Anne?
‎Următorul glonț nu-l vei vedea venind.
‎Avem de vorbit.
‎Noi trebuie să fim cu ochii pe tine, ‎nu invers.
‎Cum m-ai găsit?
‎Am sursele mele. Ar trebui să știi.
‎Știu. Ce vrei?
‎Amenințări, telefoane nocturne. ‎Cred că vor să mă omoare.
‎- De ce vii la mine? ‎- De când ne știm? De 20 de ani?
‎Cei mai frumoși ani!
‎În tot acest timp, ‎am jucat mereu curat, nu?
‎Aș zice că eu am jucat mai curat, dar fie…
‎Dacă ai venit să afli cine face asta, ‎ai greșit.
‎Nu știu.
‎În ultimii ani, ți-ai făcut mulți dușmani.
‎Poate fi Serviciul Secret Spaniol ‎sau traficanții de arme din Marsilia…
‎Haide, Costello. Nu te juca cu mine! ‎Știi și tu că sunt americanii!
‎Regret, Urtubia. ‎Dar știi cum merg lucrurile.
‎Fără dovezi, nu pot face nimic.
‎- Să fiu al naibii! ‎- Lucio!
‎Am petrecut 20 de ani jucând curat, ‎iar oamenii ăștia vin…
‎și cred că pot să facă orice.
‎Nu lăsa să le meargă!
‎Poliția și serviciile secrete îl caută, ‎așa că va fi arestat în câteva ore
‎- …și ținut în arest până la proces. ‎- ‎Dle Barrow, rezolvați problema.
‎- Altfel veți suporta consecințele! ‎- ‎Da, dle.
‎Știi ce ai de făcut!
‎SPIRITUL LUI DE GAULLE E VIU
‎Crezi că va funcționa?
‎Trebuie.
‎Bună dimineața! Cum ai dormit?
‎N-am mai dormit cinci ore legate ‎de luni bune.
‎Plec curând. Nu vreau să te bag în belele.
‎Stai cât vrei. Mi-ai ajutat familia ‎cât am fost închis, iar asta nu uit.
‎Mersi. Dacă totul iese bine, ‎voi putea dormi liniștit.
‎Orice ai nevoie, Lucio. Sunt aici.
‎- Mersi. ‎- Cu drag.
‎Ce faci?
‎- De ce te uiți așa? ‎- Tata spune că ai jefuit bănci.
‎Și că, odată, l-ai cunoscut pe Che. ‎E adevărat?
‎A scăpat de sub control. Au ajuns cecuri ‎în Olanda, Belgia și Germania.
‎A venit un lot și din Mexic. ‎Suntem terminați!
‎- Alo? ‎-‎ Anne.
‎- Lucio? ‎- Ce faci? Cum sunteți?
‎Bine. Tu? Ce e? E adevărat că ai evadat?
‎Știi că nu-mi place să mi se dea ordine.
‎Îmi lipsiți enorm!
‎Ce pui la cale, Lucio?
‎Voi rezolva totul aici și voi veni la voi.
‎O luăm de la capăt.
‎Lucrurile s-au schimbat, știi asta.
‎E tata? Vreau să vorbesc cu el.
‎- E Juliette. ‎- Tată?
‎Bună, scumpo! Ce faci?
‎Bine, totul e bine. Tu? Ce faci?
‎Eu? Lucrez, ca de obicei.
‎O cabină din Piața Lafayette.
‎Asta ți-a spus mătușa?
‎Mai spune că ești nebun ‎și că o să fii ucis.
‎Nu o asculta. Nebună e ea.
‎- Trebuie să închid. ‎- Tată, promite-mi că nu vei fi ucis.
‎Promit.
‎Și că vei veni în vizită.
‎Cât de curând.
‎- Te iubesc mult. ‎-‎ Și eu.
‎- Spune-i mamei tale că o iubesc mult. ‎- Spune-i tu când ajungi aici.
‎Ai dreptate. O să îi spun eu.
‎Cu bine, tată!
‎Cu bine!
‎- Sunt neînarmat! ‎- La pământ!
‎- Sunt neînarmat! ‎- Jos!
‎În sfârșit, acest coșmar se sfârșește.
‎Abia aștept să mă întorc la New York ‎și să mănânc un burger adevărat.
‎Știi ce spun, Costello?
‎- S-a predat. ‎- N-a avut de ales.
‎Vrea să-ți vorbească.
‎Eu sunt Lucio, Lucio Urtubia.
‎Știu. Nu dau mâna cu escroci.
‎Iisuse! Voi sunteți escrocii!
‎Vreți să corupeți lumea întreagă ‎cu dolarii și războaiele voastre!
‎Ați terminat cu discursul dv. anarhist?
‎Sunt aici doar ca să mă asigur ‎că procesul e corect.
‎Vă ofer o învoială!
‎Îmi pare rău, dar nu negociem.
‎Ar fi un semn de slăbiciune ‎și ar crea un precedent.
‎Ceea ce am de oferit vă va interesa.
‎Șefii mei vor să obțin ‎cea mai dură sentință.
‎Nu e negociabil.
‎Dar cecurile false vor apărea ‎în toată lumea.
‎Pe mine ați pus mâna, ‎dar nu și pe matrițele mele.
‎Vor continua să tipărească. ‎Falsurile vor continua să apară.
‎Mai devreme sau mai târziu, ‎vom găsi matrițele și restul bandei.
‎Poate. Între timp, ‎banca dv. va continua să piardă bani.
‎Mulți bani.
‎Dle Barrow, condamnarea mea ‎nu va rezolva problema.
‎Bine, hai să facem o înțelegere.
‎Dați-mi matrițele și poate acceptăm ‎o reducere a pedepsei.
‎Am altă idee.
‎Vă dau matrițele
‎și cuvântul meu că nu veți mai primi ‎niciun cec fals.
‎În schimb,
‎renunțați la acuzații
‎și mă compensați modest ‎pentru deranjul cauzat.
‎Ce? Ați înnebunit?
‎City Bank nu va accepta șantajul ăsta! ‎Cu cine credeți că vorbiți?
‎Gândiți-vă bine. ‎Cecurile de călătorie sunt produsul dv.
‎În Franța, nu multe bănci le mai acceptă
‎din cauza falsurilor care încă apar.
‎De dv. depinde dacă apar ‎și-n restul lumii.
‎- Adică? ‎- Dacă vor continua să apară,
‎City Bank va trebui ‎să înceteze vânzarea lor.
‎Ar fi o recunoaștere publică ‎a înfrângerii.
‎Cum ar afecta asta imaginea City Bank?
‎Ca să nu mai zic de șefii dv., ‎care ar vedea că ați eșuat aici,
‎v-ar crede incompetent și v-ar concedia.
‎Acceptați-mi oferta ‎și totul se termină aici.
‎Ascultați-mă. Toată lumea are de câștigat.
‎Toată lumea.
‎Intră!
‎Nicio grijă, totul e în ordine.
‎Am învățat să nu mă încred în nimeni.
‎Mai ales într-o bancă. ‎Dacă nu cobor în 20 de minute, se va ști.
‎Aveți obiceiul ciudat ‎de-a crede că noi suntem infractorii.
‎Suma convenită.
‎Poftiți.
‎Nu vă faceți griji. Nu sunt falși.
‎Acestea sunt ultimele cecuri false ‎pe care le primiți.
‎Cum pot fi sigur de asta?
‎Ei bine, aveți cuvântul meu.
‎Cuvântul?
‎Nu aveți de ales.
‎Uite-l.
‎Așadar?
‎- Ce s-a întâmplat? ‎- Deci?
‎Acum, purecele a învins elefantul.
‎Ironic, nu?
‎Un simplu zidar a învins ‎cea mai puternică bancă din lume.
‎Ne-am salvat întreaga afacere ‎pentru un bacșiș.
‎Nu v-a spus nimeni, Costello?
‎Casa câștigă mereu.
‎SPANIA '82
‎Ce fac fetele mele?
‎Tată! Ai sosit!
‎Desigur. Familia e mereu pe primul loc! ‎Ești așa drăguță și mare!
‎Ai reușit.
‎Știi că sunt încăpățânat.
‎- O să-ți lipsească. ‎- Nu, pentru că lupta continuă.
‎BANCA
‎- Nu te gândești… ‎- Nu.
‎Doar că e de lucru aici.
‎De placat fațada, de vopsit pereții, ‎de sudat…
‎Și tot așa.
‎Normal. Vino!
‎NU SE ȘTIE CÂȚI BANI A OBȚINUT LUCIO ‎DE LA CITY BANK.
‎DE CÂTE ORI A FOST ÎNTREBAT, ‎A RĂSPUNS: „MULT.”
‎LA SCURT TIMP DUPĂ ACȚIUNEA LUI URTUBIA,
‎BĂNCILE MARI AU ÎNCEPUT ‎SĂ CAUTE ALTERNATIVE LA CECURI.
‎LA MIJLOCUL ANILOR '80, ‎LE-AU LUAT LOCUL CARDURILE ȘI BANCOMATELE.
‎LUCIO A RĂMAS ZIDAR ȘI ANARHIST ‎PÂNĂ LA MOARTE.
‎A PUBLICAT DOUĂ CĂRȚI: ‎LA REVOLUCIÓN ‎POR EL TEJADO‎ ȘI ‎MI UTOPÍA VIVIDA‎.
‎LUCIO ȘI ANNE S-AU DESPĂRȚIT, ‎DAR AU RĂMAS PRIETENI BUNI PE VIAȚĂ.
‎LUCIO A MURIT ÎN 18 IULIE 2020,
‎DEVENIND UN IDOL PENTRU NOILE GENERAȚII ‎DE ANARHIȘTI ȘI LIBERTARIENI.
‎FILMUL E-NCHINAT LUI LUCIO URTUBIA, ‎CELUI CARE VA FI MEREU O INSPIRAȚIE
‎PENTRU CEI CARE VOR O LUME MAI BUNĂ ȘI ‎CRED CĂ PURICELE POATE DOBORÎ ELEFANTUL.
‎NICIUN MEMBRU AL FAMILIEI LUI LUCIO ‎URTUBIA N-A PARTICIPAT LA ACEST FILM.
‎Subtitrarea: Linda Pricăjan