Nødsituationen landet over forværres, mens antal covidsmittede passerer 3000.
Vores folkevalgte bruger helt nye forholdsregler for at holde folk sikre.
New Yorks borgmester Bill de Blasio lukker alle byens skoler.
Det påvirker skolestarten for en million elever.
Under krisen lukkes også store butikskæder.
New Yorks barer og restauranter kan stå for tur.
Alt er muligt.
Så underligt. Nej, der er ikke mange ude.
Har du set nyhederne? Ja, jeg forlader byen. Hvad med dig?
Vi fraråder brug af toget, undtaget transport til nødvendigt arbejde.
Alle tog indstilles om 24 timer.
Tog 5 fra Grand Central Station er forsinket og ankommer om 25 minutter.
Toget var forsinket, men det går nok, bare skide irriterende.
-Har du penge? -Desværre.
-Har du penge?! -Ved det ikke.
Jeg har covid.
Jeg ringer tilbage.
Undskyld.
Verden går under, bitch. Jeg burde ikke skulle spørge to gange. Selvisk!
Jeg skal til Hudson, men missede 16.50 og 19 er udsolgt. Jeg skal med 21.42.
-Aflyst. -Hvad?
-Er du hørehandicappet? -Nej.
Pis.
Hør her: Jeg prøver at nå hen til min Airbnb, okay?
Det er ikke min fejl, at toget var forsinket.
Og det er ikke min skyld, at jeg snart bliver arbejdsløs.
-Undskyld, det har været en lang dag. -Ring efter en Lyft?
-Tror du, de kører så langt? -Ja.
-Tak. -Held og lykke, søde.
Du ser træt ud.
Ja, det er jeg nok også.
-Kan du lide at være på landet? -Nej.
Jeg trives i byen, men med alt det, der sker nu, så...
-Jeg har håndsprit, hvis du vil have. -Har du?
Hvor fandt du den? Jeg ledte forgæves i flere butikker.
Min kone fandt den for mig. God kvinde.
-Behold den. Jeg har flere. -Tak, rigtig sødt af dig.
Det var så lidt.
-Er du gift? -Nej.
Altså, ikke endnu. Men jeg vil have mand og børn en dag.
-Jaså, "en dag"? -Ja, en dag.
-Hvorfor er det så sjovt? -Jeg griner ikke ad dig.
Men folk tror, de har masser af tid og udskyder ting og sager.
Jeg mødte min kone og vi blev straks gift. Vi har fire børn.
Fint.
Ja, det er ikke altid let - men det er gode ting ikke.
HEJ, BABE. JEG MÅ BLIVE I BYEN. UROLIG FOR MINE FORÆLDRE. BEKLAGER.
OKAY.
-Er det en hjort? -Jeps.
Jeg har ikke set en hjort, siden jeg var barn.
-Fint hus. -Ja.
-Behøver du hjælp med tasken? -Nej, tak.
Hav det godt.
Nej, nej, nej, nej, nej.
Nej. Nej, nej, nej. Nej.
Nej...
Shit.
Shit!
Shit.
Åh nej!
Tag det nu roligt. Rolig nu.
Undskyld.
Hej... du må være ejeren!
Er det forkert dato?
Jeg prøvede at ringe, men mobilen døde og... hedder du Tim?
Nej, nej, jeg hedder ikke Tim, jeg hedder Charlie.
Javel.
-Men det her er 34 Cherry Lane? -34, ja. Ja, det er det.
Min kæreste bookede huset på Airbnb for en uge.
Beklager, men jeg reserverede huset på Airbnb.
Jeg og min ven Jimmy bookede det på Airbnb i går.
Ja, men... vi bookede det i søndags.
Jeg ved ikke, hvad jeg skal sige, jeg bekræftede i går. Jeg har mailen.
-Du har en bil. -Sandt.
Der er tydeligvis sket en stor misforståelse her-
-og din ven Jimmy er helt sikkert rigtig sød.
-Ja, det er du sikker på? -Nej, egentlig ikke.
Jeg kender ingen af jer, men du virker venlig-
-så du har sikkert søde venner.
-Og du virker logisk tænkende. -"Logisk"? Javel.
Og du har jo bil og eftersom ejeren Tim må have dobbeltbooket os-
-og havde jeg haft en bil, ville jeg have kørt til et hotel, så...
Så...?
Så du bør køre på et hotel, så løser vi det her i morgen.
Så jeg bør køre?
Ja, jeg bookede i søndags, du i går. Jeg var først.
Har du en bekræftelsesmail? Du bookede jo ikke selv.
Det er booket!
Jeg er helt udmattet! Det har været en lang dag-
-og jeg skal oplade min mobil, tage et bad og få sovet.
-Kommer du fra byen? -Ja, hvorfor?
-Ja. Upper West Side? -Ja.
-Hvad? -Ingenting.
-Hvordan vidste du det? -Bare et gæt.
-Hvor er du fra? Wisconsin? -"Wisconsin"? Nej, hvorfor?
-Du drikker jo øl. -Kun folk fra Wisconsin drikker øl?
Nej, det var ikke det, jeg mente.
-Vil du have en øl? -Nej! Nej.
Jeg vil sove.
Okay.
-Hvad gør du?! -Det er sent, du har kørt langt.
Bare rolig, jeg tager sofaen.
-Hvor er soveværelset? -Anden dør til venstre ovenpå.
Og der er vist kun ét badeværelse.
Klamt.
Bare jeg ikke får det. Lad mig ikke blive smittet at det klamme menneske.
Min mand og jeg skal skilles, og han har vel også udlejet det.
-Kan jeg få pengene tilbage? -Jeg ringer senere. Min mor ringer.
Klart.
Nej...nej.
Jeg ved, jeg tog proptrækkeren med.
Hvor er den proptrækker?!
-Jeg pakkede den jo... -Taler du altid med dig selv?
Åh, undskyld.
-Hvad gør du her? -Jeg skal tisse.
Bare rolig, det går hurtigt.
Der er du jo.
Shit!
-Hold da op... -Behøver du hjælp eller noget?
Ja, nej. Jeg spildte lidt...
Jeg er nedenunder, så... Godnat.
I New York skal alle med ikke væsentligt arbejde blive hjemme.
Delstatens guvernør Andrew Cuomo er med os i studiet.
Har I alt det udstyr der kræves-
-i kampen mod det meget smitsomme og dødelige virus?
Nej, vi har ikke handsker eller beskyttelse nok.
Ikke nok respiratorer. Respiratorer er afgørende her.
Det er en unik situation.
-Hej, mor. -Er du okay?
Så vi må satse...
-Ja, fint. Hvad med dig? -Jeg har ringet fem gange.
Snarere ti, men okay.
-Hvorfor har du ikke ringet tilbage? -Jeg har haft travlt.
Ja, men jeg bekymrer mig. Gør ikke det mod din mor.
Jeg beklager, mor. Jeg tænkte mig ikke om.
-Er du okay? -Ja, det går fint.
-Du er ikke på arbejde, vel? -Nej, det er lukket.
-Også dit værksted? -Ja.
Hvad vil du gøre, har du opsparing? Lejen er jo latterligt dyr.
Jeg har sparet op, jeg har en masse.
-Det går jo godt, det ved du, -Ja, jeg er lidt ekstra urolig nu.
Ja, men vi venter med at bekymre os, til der er noget at bekymre sig om.
Du har ret, helt ret, og det er skønt at høre fra dig.
-Er du sammen med Evelyn? -Nej. Nej, det er jeg ikke.
-Er der sket noget? -Jeg ved ikke.
Hun sagde, hun ville noget andet, så der står vi nu. Vi er ikke sammen.
Men jeg troede, I havde det så godt?
Det var vi, sommetider.
Der er ingen lykke i at prøve at gøre en ulykkelig lykkelig.
-Det er det bedste for dig. -Tak, mor.
-Okay, jeg elsker dig. -I lige måde.
-Hej. Hej-hej. -Hejsa.
Jeg vil være der med dig.
Det er derfor, jeg bookede stedet.
Til dig og mig. Jeg havde ikke tænkt at blive her. Jeg var på vej til toget.
Men så ringede min far. Jeg ville bare kigge forbi, men da jeg kom derhen-
-og så hvor, ja, bange de var-
-så føltes det rigtigt at blive her.
Ja. Klart.
-Jeg forstår. -Det er så godt, du kom væk fra byen.
Du er meget mere sikker der.
-Ja. -Hvordan er det, har du wifi-password?
Altså, ja. Jo. Det er fint.
-Jeg savner dig. Okay? -Ja, jeg savner også dig.
-Godnat. -Godnat.
Smittetallet øges stadig.
Hvad gør vi? Mindsker spredningen og øger hospitalernes kapacitet.
Vi arbejder på at få flere senge ind på hospitalerne.
Vi søger mere personale og får flere respiratorer ind.
Respiratorer er det vigtigste og knappeste udstyr nu.
Jeg husker den aften, jeg mødte min kone, som om det var i går.
Den smukkeste pige, jeg nogensinde havde set.
-Hvad hedder du, skat? -Jeg er dit barnebarn, June.
June, som måneden. Juni.
Husker du Donna? Jeg er hendes datter.
Jeg kender ikke dig.
Det er okay. Jeg kender dig.
Og jeg ville bare sige: "Jeg elsker dig, morfar."
Okay.
-Kan du synge den sang igen? -Igen?
Okay.
Hejsa.
Åh, undskyld!
Åh...
JOHN ER TAGGET
Det er Carol fra kontoret.
"Tak til manden, som inspirerer mig"? "#Grateful"?
-Tror du, de er sammen? -Nej, det tror jeg ikke.
Vi snakker om John, den sødeste mand, jeg har mødt.
-Hvorfor postede hun det så? -Hun er vel forelsket, væn dig til det.
Altså...jeg ved det, men det er bare så...
Han bookede et hus til os, og så kom han ikke.
Han står jo sine forældre nær. Det var nok ikke planlagt for at få dig væk.
-I har vel haft det godt? -Jeg er måske bare såret.
Okay, tag det roligt nu. Træk vejret dybt, ånd ud og slap af.
Alle er superfølsomme lige nu. Hele verden føles som et stort sår-
-og du er alene med får, og det stinker.
Vil jeg være sammen med en, som ikke vil være sammen med mig under en pandemi?
Du må lære at tale med ham, du må sige det lige ud.
Vokser vi fra hinanden, har jeg skabt en fantasi, han ikke kan leve op til?
Det er John, vi snakker om. Han er pragmatisk.
Han er et pragmatisk individ, som tænker før han handler.
Jeg klarer det bare ikke.
Jeg bliver ikke yngre!
-Jeg skifter emne: Hvordan er stedet? -Jo, godt. Men der er en anden her.
-Hvem? -En eller anden fyr.
"En fyr"? Du er i vildmarken med en fyr i et tilfældigt hus?
Heldige kælling! Du kan få en ven midt i den her shitstorm!
Hvem mere kan sige det?
Det her er Domino's. Vi er lukket på grund af pandemien.
Hej, det er Papa John's. Vi er lukket indtil videre .
Super.
Du har ringet til New Garden. På grund af covid har vi indtil videre lukket.
Pas på dig selv.
-Hej. -Åh, hej.
Jo, jeg tog ud og hentede lidt mad.
Der er en Big Mac, hvis du er sulten.
-Seriøst? -Ja.
Sødt af dig.
-Jeg er veganer. Prøver. -Javel.
Altså, det er godt for miljøet.
Cool. Der er fritter, hvis du vil have? Som du vil.
Tak.
Hvor længe har du været veganer?
Min kæreste og jeg startede for en måned siden.
Han tænkte, det var sundere for os.
Jeg må spise meget ude med jobbet, så det går ikke altid. Men jeg prøver.
Cool.
-Jeg plejer ikke at se sådan ud. -Hvordan plejer du at se ud?
Altså, jeg plejer at børste håret og sminke mig.
Jaså. Jeg er med, jeg sminker mig også.
Okay.
Det var en dårlig joke. Jeg sminker mig ikke.
-Dårlig joke. -Okay.
Den var ikke dårlig.
Du behøver ikke makeup.
Seriøst?
-Hvad arbejder du med? -Jeg restaurerer ting.
Jeg reparerer ting. Hvad som helst.
Mest gamle motorcykler, men mest gamle ting.
-Seriøst? -Ja, jeg har et værksted i byen.
Ja, det er lukket nu, men jeg arbejder mest der.
-Det er længe siden, jeg har kørt. -Er du til motorcykler?
Ærlig talt er jeg lidt bange.
-Min morfar elsker det. -Cool.
-Og han tog mig med, da jeg var lille. -Det er cool. Virkelig.
-Lærte han dig at køre? -Nej, jeg sad bagpå.
-Hvor er du fra? -Upper West Side, jo?
-Nej, oprindeligt. -Oprindeligt? Indiana.
-Har du hørt om det? -Jo, jeg har hørt om Indiana.
Jeg har ikke hørt om en Indiana-pige, som foretrækker vin frem for øl, men...
Jeg flyttede til byen efter college, og det er et stykke tid siden.
Altså, jeg forsøger bare at skabe mig et nyt liv.
-Hvordan går det med det? -Godt. Jeg arbejder med journalistik.
Jeg ville have skrevet mindst en bog nu, men det er ikke sket endnu.
Okay...det kan jo ske.
Hvad skriver du om?
Jo, før hele det her covid-halløj-
-skrev jeg jævnligt madanmeldelser.
Gik du på college for det?
Beklager, det lød forkert. Det lød frygteligt!
Nej, du har ret! Det gjorde jeg.
Lad mig tage det om: "Virkelig, gik du på college for det?"
Det lyder jo latterligt. Og ved du hvad? Jeg betaler stadig af på studielånet.
-Stadig! -Det stinker.
-Vil du spille lidt Crazy Eights? -Hvad er det?
-Crazy Eights! -Hvad er det?
-Ved du ikke det? -Nej, det har jeg ikke hørt om.
-Hvor er du fra? -Fra New York!
Vi spiller blackjack og poker, men Crazy Eights har jeg aldrig hørt om.
Jeg voksede op ved 10th og Avenue C.
Der er et fint kyllingested, som jeg skrev om.
Ja? En pop-up? Ja, de er gode.
Ja, håber de steder klarer sig.
Hvor længe tror du, det her varer?
Jeg ved ikke, men at New York lukker ned sådan?
-Et stykke tid, ville jeg tro. -Mit job sagde to uger.
Sommetider tænker jeg bare... Hvad fuck? Er du med?
Vi er så indstillede til at opnå ting hver dag-
-og finde den perfekte partner og den store lejlighed-
-og tage på de bedste restauranter.
Og så lukker verden, og man tænker: "Hvad var alt det godt for?"
Er du med?
Det eneste som betyder noget er væsentlig arbejdskraft, det er jeg ikke.
Så må jeg spørge dig, hvorfor du gør det mod dig selv?
For det lyder af meget. Meget pres.
Jeg ved ikke, jeg er vel opdraget sådan.
Vil man have et liv med mening og værdi-
-så må man slide for at få det.
Eller bruge al sin tid på en mand, som gør det for en og...
Det er lidt vel sorthvidt for mig.
Der er en masse gråzoner, som du misser her.
-Jo, det er... -Klart. For en mand.
-Hvad? -Sådan er det!
Altså, jeg er faktisk ligeglad med, hvad folk synes om mig.
Jo, men jeg er bare...
Folk dømmer en uanset, så man kan lige så godt gøre som man vil.
Jeg har set nok lort-
-til at indse, at man må prøve at finde noget som lykke-
-og ikke være afhængig af nogen. Eller i hvert fald forsøge.
-Det der vil jeg have! -Tag for dig.
Skal jeg tage af sted i morgen?
Nej. Det behøves ikke, hvis du ikke vil.
-Sikker? -Absolut. Du virker jo normal...agtig?
Seriøst, gør som du vil.
Hvad er din favoritbog?
-Min favoritbog? -Ja, din favoritbog.
-Det har ingen spurgt om før. -Du skriver jo! Skribenter læser vel?
Skribenter læser. Hvad din favoritbog?
Jeg elsker den der "Transit". Det er ikke handlingen, som driver den-
-det er hendes bånd til andre mennesker, og jeg ved ikke-
-det viser tydeligt, hvad hun oplever og hvem hun er. Mødet med mennesker.
Jeg elsker den slags.
Har man lavet en film baseret på den? Nej?
-Nej. -Den lyder god. Det gør den.
-Hvad er din favoritbog? -"Moby Dick".
-Let læsning. -Ja, jeg elsker eventyr.
Jeg savner eventyr.
Og jeg elsker handling. En rigtig stor en.
Ja.
Hej.
Jeg ringer for at høre, hvordan dine forældre har det, og hvordan du har det.
Og jeg...jeg savner dig.
Okay, hej.
Sundhedsmyndighederne anbefaler nu mundbind-
-da nye oplysninger viser, hvor let asymptomatiske virusbærere kan smitte.
-Hej. -Hej.
-Hvad gør du? -De siger, vi skal gå med mundbind nu.
-Hvad? -Ja, virusset spredes via luften.
Så vi må gå med mundbind. Det er i hvert fald, hvad de siger.
-Kan jeg hjælpe? -Ja, klip et stykke herfra.
-Må jeg se. -Vent. Sådan.
Her. Prøv det.
-Over næsen? -Ja, man skal dække mund og næse.
Let, aerodynamisk. Moderigtigt. Passer til al påklædning.
Lad mig se. Yndigt.
Cool.
Begræns stigningen, begræns stigningen.
Jeg tror ikke, vi kan udflade kurven nok til-
-at vi møder sundhedsvæsenets kapacitet.
Jeg havde glemt, hvor gode de er.
Jeg behøver nok ikke at tænke på veganisme nu.
Du skal ikke tænke på det, bare vær dig selv.
Vil du være veganer, så vær det. Hvis ikke, spis en skide Big Mac.
Rigtigt.
Men når man har været så længe sammen med en-
-kan man ligesom smelte sammen til en og samme person, ikke?
Man kan lide de samme ting.
Og...ikke lide de samme ting.
Jo, til sidst dater man vel sig selv?
-Måske. -For ens egen eller den andens skyld?
Måske ingen af delene.
Men du har ret, bliver man samme person, så dater man jo sig selv.
Ja, eller mister sig selv.
Ja, og det kan afhænge af dynamikken.
Hvis to personer kan lide hinanden og holder fast i egne identiteter-
-så kan de udvikle sig sammen-
-og have det godt, have et meningsfyldt forhold.
Men hvad ved jeg dog?
Hej, Ev her.
Du har nogle ting at hente, hellere før end senere. Hej.
Åh.
-Charlie. -Ja, hvad?
Skal vi prøve karaoke?
Kom nu!
-Værste idé nogensinde. -Det bliver sjovt.
Jeg bestiller ting, når jeg er nervøs.
Uudholdelig spænding. Du begynder, jeg kan ikke teksten.
-Det kan du da. -Faktisk ikke.
Hej, det er mig.
Jeg har tænkt meget.
Alt er så skørt nu og vi er allerede adskilt, så jeg...
Jeg tænker, vi skal give hinanden lidt luft nu-
-og bare tage en pause. En lille pause.
Du har din familie at tage hånd om, men altså:
Hils dem fra mig og...okay, hej.
Kan jeg fortælle noget, uden du dømmer mig?
Jeg dømmer dig aldrig.
-Hvad er det? -Jeg syntes om ham.
Fyren?
Charlie.
Det er lige meget, han forsvandt.
Jeg skal bare hjem, hjem til min lejlighed.
Jeg skal se til min morfar, og...gå rundt i sokker.
Det lyder fornuftigt.
-Jeg havde det sjovt med Charlie. -Tja, du har jo lige mødt ham.
Du skal nok komme hjem. Kom på besøg hos mig!
Vi kan se på tåbeligt tv og drikke rosé. Det bliver så godt.
-Okay. Jeg elsker dig. -Jeg elsker dig.
-Hej. -Hej.
Hej! Er du på vej?
-Vil du blive? -Ja, jo, det var tanken.
Okay.
Jeg troede, du var taget af sted, så...
Jeg kørte til butikken for at købe mad, og det tog en evighed.
Tager du altid dine ting med dig, når du handler?
Altså, jeg kom tilbage.
Undskyld, men du ser en, og jeg vil ikke være den slags fyr.
-Hvilken slags fyr? -Den som udnytter en sårbar pige.
Jeg troede, jeg udnyttede dig.
-Gjorde jeg det? -Nej.
Godt.
Jeg...
Jeg tager ikke tilbage til byen.
Okay.
-Okay. -Nej, det er mere end okay. Helt okay.
Åh!
Jeg husker ikke, hvornår jeg sidst fik spaghettiringe.
Min bror og jeg spiste det, når min mor arbejdede sent.
-Jeg voksede også op på det. -Vil du smage?
Pas på, det er varmt. Supervarmt.
Kom, kom, kom.
-Sig noget. -Meget bedre, når man er yngre.
Seriøst? Undervældende?
Okay, det fikser vi.
Okay...
Jeg vil forvandle spaghettiringe til...
...spaghettivinger. Som løfter en!
Du er en ekspert i spaghettiringe.
Ja, og jeg er også ret god til frosne chicken fingers.
-Det har jeg vist hørt. -Det har du nok.
Så du siger, at din mor ikke lavede så meget mad?
Nej, det gjorde hun, men min far døde, da jeg gik i femte.
Så min mor bekymrede sig om mig og min bror
og sørgede for, at der var familie til at holde øje med os.
Hvilken tv-serie ville du binge, for vi får meget tid nu?
En tv-serie at binge?
Jeg ville sige noget cool, men det må blive "Game of Thrones".
"Game of Thrones", jeg kan bare blive ved.
-Hvad med dig? -"Grey's Anatomy".
"Grey's Anatomy"? Av.
Er du forelsket i dr. McDreamy?
-Måske. -Han er sexet. Jeg ser det.
-Han var god i "Can't Buy Me Love". -Han er sikkert en god skuespiller.
Ruder igen.
Vil du svare?
Hallo? Ja.
Ja, det er mig.
Okay, hvornår?
Nej...
Nej, der er ikke andre, I behøver at ringe til.
Tak.
Hey.
Er du okay? Hvad er der sket?
Det er okay, bare...
Min morfar er lige gået bort.
Gør mig ondt.
Det er okay.
Han var så sød.
Tænk, jeg ikke kan give min morfar en ordentlig bisættelse.
Ja, det er jeg ked af.
Det er faktisk rigtig surt.
Hey, June?
Hallo. June? June, June, June. Hallo.
-Charlie. -Hejsa.
Voilà.
-Sødt. -Værsågod.
-Hvad er klokken? -11.
-Har jeg sovet så længe? -Ja, du sov i 12 timer.
Jeg husker ikke, hvornår jeg sidst sov så længe.
Du behøvede det.
Jeg fandt et par cykler i garagen og tænkte, vi skulle tage en cykeltur.
-En cykeltur? -Jeps, en cykeltur.
Du kan vel cykle?
-Fuck dig! -Ja?
-Okay, Indiana, kom nu. Nu kører vi. -Nu cykler vi.
Vent, vent, stands lidt.
-Er du okay? -Jeg skal bare noget.
-Hvad? -Jeg skal bare noget.
Bare giv mig et øjeblik.
-Så fedt. -Motellet?
Ja, motellet. Jeg elsker moteller. Se.
Sådan helt væk fra det hele.
Her er alt man behøver, men ikke mere. Det er som det er.
Ikke? Jeg elsker det. Perfekt.
Det minder om et sted i Florida, hvor min bror og jeg tog hen med min mor.
Hun ønskede, at vi skulle opleve stranden nede i syden.
Vi boede en hel sommer på sådan et sted. Værelse to.
-Det er smukt. -Ja, det var cool.
Det var nok en af vores bedste oplevelser sammen.
Ja, smukt.
Hvis det virkelig går amok, hvis verden skulle gå under-
-så ville jeg gemme mig her.
Ja?
Sådan.
Så er det dig. Jo, se ind i kameraet, smil, vink. Sådan.
Han var bare den bedste.
Han opfostrede mig fra da jeg var tre.
Mine forældre blev skilt, lige efter jeg blev født.
Og min far var vel okay.
Men så blev han fyret og mistede helt grebet-
-og blev meget jaloux og paranoid.
Og så kom han over til os en aften-
-og heldigvis sov jeg, for det var ikke hans besøgsaften.
Han kom alligevel, og min mor mødte ham i indkørslen.
Ja, og så skød han hende og sig selv.
Den slags man tror sker for andre, indtil det sker for en selv.
Så morfar trådte til.
Han tænkte ikke over det, trådte bare til.
Han lærte mig at børste tænder, binde mine sko.
Han legede med Barbie-dukker med mig. Hvem gør det?
-Det var heroisk. -Ja, der var han heroisk.
-Han var din mand. -Han var min mand.
-Han lærte mig brøker. -Han lyder som en dejlig mand.
Men ved du, hvad det syge er?
Jeg var der jo ikke, da mine forældre døde-
-og heller ikke, da min morfar døde. Jeg fik ikke sagt farvel.
Hvad med dig? Fik du sagt farvel til din far?
Ja, det fik jeg. Det fik jeg.
Det gjorde det ikke mindre kompliceret, men det gjorde jeg i det mindste.
Men vi har meget at være taknemlige for, vi er sunde og raske.
Og vi har et ret godt liv.
Taknemlighed er vigtigt. Men du ved...
...det er måske ikke sådan følelsesmæssig smerte virker?
Den lidelse er lidelse, hvordan man end ser det eller hvem man end er.
Smerte er smerte.
Ja. Det er der ikke mange, som siger.
Det er fint at...
-At tale sammen. -Ja.
Det er det. Jeg åbner mig ikke nok, men det føles godt.
Fortæl om dig selv.
-Hvad skete der i bilen? -Hvad mener du?
Du fik en besked, som punkterede dig som en ballon.
-Nej. -Jo, lidt.
Det var ikke første gang. Jeg havde et forhold som bristede-
-og...altså, det er ikke videre interessant.
Bestemt ikke.
For noget siden fik jeg et lommeopkald, som gik til min svarer.
Det var fra min kærestes mobil, og jeg hørte hende fortælle sin veninde-
-at hun bedrager mig. Ja, ikke "bedrog" men "bedrager". Vigtig detalje.
-Rutinemæssigt, som en daglig ting? -Nej, hvordan hun gjorde det.
Hvordan slipper man af sted med det, hvad man gør og ikke gør.
Det var beregnende og frygteligt, og jeg troede, det var en joke.
-Hvem gør det? -Ja. Jeg spurgte hende.
Og hun grinede ad det.
Hun fik mig til at føle mig som en idiot, fordi jeg tog det op.
Så hun gaslightede dig?
Hun fik mig til at føle, at det var mig det var galt med, trods den besked-
-hvor hun sagde alt til sin veninde.
Jeg prøvede at glemme det, men det kan man jo ikke glemme.
Og så begyndte hun at starte dumme skænderier om meningsløse ting-
-bare for at skabe problemer.
Og så er hun skøn og sød og varm og alt er godt.
Og så er hun kold og fjern-
-og til sidst svarer hun ikke på beskeder og opkald længere-
-og så skriver hun en iskold besked om, at det er slut.
Hun ville ikke mere. Og jeg tænkte bare...
-Det er frygteligt. -Jo, tak.
Jeg prøver ikke at skifte emne, men jeg har perfekte s'mores her.
-Ser du, hvordan de slipper der? -De drypper, giv mig en.
Det siger mig, at det er det perfekte tidspunkt.
-Ja! -Pas på fingrene, brænd dig ikke.
-Ja, det er så godt. -Ser du? Ikke alt for brændt.
Utroligt!
1. APRIL
June? Se, hvad jeg fandt.
-Må vi bruge det? -Ved ikke, men hvad så? Det er lockdown.
-Jeg kommer. -Ja, skynd dig. Kom.
-Det er så godt. -Hvad?
-Gik du på kunstskole, eller noget? -Nej.
Jeg tog nogle kunstkurser efter skolen. Min mor ville holde os beskæftigede-
-men, nej, ikke rigtigt.
-Hvordan er din mor? -Min mor?
Hun er fin.
Måske skulle vi ringe til hende.
-Vil du ringe til min mor? -Ja, høre, hvordan det går.
-Hej, mor. Hvordan har du det? -Jeg klarer mig.
Jeg vil præsentere en: Det her er June.
-Hej, June. Hvor er du fra? -Jeg er fra byen.
Vi er i lockdown sammen.
-Vi holder hinanden med selskab. -To heldige mennesker!
-Hvordan går det med dig? -Det går fint.
De slipper ikke nogen ind i bygningen nu, men Jean kom forbi-
-for vores ugentlige middag, men hun måtte ikke komme ind.
Det er hårdt at slippe sine ritualer.
-Hvad laver I? -Hvad vi gør? Vi maler.
-Huset? -Nej, ikke huset. Vi laver mesterværker.
-Er det ikke smukt? -Smukt!
Vi ville bare sige hej. Jeg ville præsentere jer.
-Godt at møde dig. -Underligt, men alligevel.
-Vi fortsætter nu, okay? -Tak, fordi du ringede.
-Godt at se jer begge. Også dig, June! -I lige måde.
-Hej, mor. Elsker dig. -I lige måde, skat.
Sådan.
Du er virkelig smuk.
-Hvor gammel var du? -17.
-Det er...ikke så gammelt. -Amatør.
Fuldstændig amatørisk.
Du lærer det. Når du har gjort det lige så længe som mig, så løser du det.
-Har du bestilt pizza til morgenmad? -Ja, faktisk.
Kan det være ejeren?
Liz. Hun er gal. Du åbner.
-Hejsa. Kan jeg hjælpe? -Hvem er du?
-Charlie. Hvem er du? -Det må være forkert adresse.
Hvilket hus leder du efter?
Så...underligt.
-John. -June.
-Hvad foregår der? -Vi kan bare... Kom, så snakker vi.
Hvad er det her?
-Jeg efterlod en besked. -Ja, den fik jeg.
-Du var ikke såret, du er kommet videre? -Jeg var såret.
Okay. Undskyld, jeg blev.
Jeg sagde, jeg ville gøre det godt igen, og du sagde, at du forstod.
Ja, jeg ved det.
Vi har været sammen i et år, og du kan ikke tale med mig?
Du efterlader beskeder og svarer ikke, når jeg ringer?
-Det er svært nu. -Ja, det er derfor, jeg er her.
Nu, ja! Når verden lukker ned, så efterlader du mig.
Ved du ikke, hvad jeg føler for dig? Har jeg ikke sagt det ofte nok?
Har jeg ikke været der for dig? Sig noget.
Ved ikke. Jo, du har været der.
John... Jeg er bare bange, okay?
Det er skræmmende tider.
Det føles jo som om verdens undergang, alt falder fra hinanden.
Det betyder ikke, at vi skal gøre det.
Vi har været sammen i et år, delt vores liv, klaret to store udfordringer:
Fridage og hverdage! Se på mig: Vi er den ægte vare.
Men vi har ikke oplevet en så intens tid som den her.
Det vigtige er, at vi er her, sammen, nu, og kan komme videre.
Sommetider, når tingene spidser til-
-og vi ikke kan tænke klart-
-så kan vi blive sårbare i visse situationer.
Og jeg er ked af det.
-Hej. -Hej, mor. Alt vel?
Fint, jeg ser på næste uges skema. Og dig?
Også fint.
De har et madprogram i bygningen, så man vælger navnet på en ældre person-
-og så handler man for dem.
Du kan måske tjekke, om de gør det hos dig-
-for det føles godt, og nu må vi jo virkelig passe på hinanden.
Ja, absolut.
Hvornår kommer du tilbage?
Det er sjovt...
Det er svært at sige højt-
-men vi har lige mistet... min far.
Hvad?
-På grund af covid? -Ja.
Det gør mig virkelig ondt.
Og det værste er, at vi ikke engang kan give ham en begravelse.
Mand...
-Og min... -Min mor er ødelagt.
-Hvornår skete det? -For tre dage siden.
Han havde det ikke godt og kom på hospitalet.
Der var ikke nok senge-
-og 24 timer senere var han borte.
Jeg behøvede at se dig.
Jeg er faktisk ikke urolig, jeg har opsparing, så jeg klarer mig.
Du besvarede ikke mit spørgsmål. Hvornår kan jeg se dig?
-Charlie? -Jeg tager nok tilbage i dag.
Okay.
Charlie... Charlie?
-Vil du vente? -Hvad sker der, bliver han, eller?
Nej, altså, jo, men det er så kompliceret.
-Hans far døde, det er frygteligt. -Okay, jeg er med.
-Hvordan med? -Jeg troede, det var slut med jer.
-Det er slut, det var slut! -Alligevel er han derinde.
Det er nok stadig slut, men hans far er lige død. Han har ikke nogen.
-Okay, klart. -Det skulle jeg ikke have sagt.
-Intet problem. -Undskyld.
Ved du hvad? Det er okay, intet problem.
Livet kom og bankede på, den slags sker.
-Det er okay. -Det er det jo ikke.
Kan du gøre mig en tjeneste?
-Hvad? -Lov mig, du ikke glemmer dig selv.
Glem ikke dig selv, er du med?
Okay, hej.
Hvad vil du?
-Hej, Charlie. -Ja, hej.
Vi ses.
-Jeg ser ingredienser, men ingen mad. -Vi må lave mad.
-Du ved, jeg ikke kan. -Vi kan lave maden sammen.
Nej, jeg kan ikke.
Jeg laver mit sædvanlige.
Du finder på noget.
-Hej, Charlie. -Hej, Richie.
Godt at se dig.
Hallo der. Overraskelse.
Hvad er det?
Jeg havde glemt, hvor godt indisk er.
Din favorit.
-Hvordan fik du fat i det her? -Uber Eats er en af vores klienter.
Og de leverer stadig.
-Hej, skat. -Hej.
-Hvordan går det? Hvor har du været? -I bad.
Nej, før det. Jeg vågnede, og du var her ikke.
Jeg tog en cykeltur.
Hvornår er du begyndt at cykle?
-Jeg har altid cyklet. -Jeg har aldrig set dig cykle.
Jeg skulle have frisk luft. Hvordan går det med jobbet?
De har jo lukket retten-
-så jeg kan ikke se nye klienter, så det går langsomt.
Men jeg har lidt tilsyn på ventende sager.
-Og din nye assistent? -Hun er god.
Men vi må måske give afkald på assistenterne.
Altså, afhængigt af, hvor længe pandemien varer.
På mit job sagde man en måned uden løn-
-og siden har jeg intet hørt.
Det varer længere end det.
Ja, så jeg er begyndt at skrive.
Ja, og ved du hvad? Du skal nok klare dig.
Du klarer dig, du behøver ikke bekymre dig-
-for jeg tager hånd om dig. Okay?
100 %.
Og det job førte jo ingen steder hen.
Hvad?
Aviser og blade er ved at uddø.
De er også på nettet, og jeg havde følgere.
Ikke sammenlignet med Yelp.
Det var ikke sødt sagt.
Altså...jeg siger det bare som det er. Jeg vil ikke gøre dig sur.
Du kan måske begynde på en kogebog.
-En kogebog? -Ja.
Du skriver restaurantanmeldelser.
Folk stoler på dig, det er stort.
Og mad forener mennesker. Det er fint. Undervurdér det ikke.
-Jeg vil overveje det. -Okay, hør her:
Folk vil være hjemme en tid nu.
En kogebog skaber håb og tryghed.
Sandt. Ja.
Hvad?
Ingenting. Du har ret.
Folk vil lave mad, ikke læse en roman.
Vil du skrive en roman?
Nej. Jeg ved ikke.
Nej, jeg skriver madanmeldelser, og der er et stort spring til at skrive bøger.
Du, jeg tror, jeg vil...
Jeg går en tur.
-Okay. Er alt vel? -Ja.
-Hallo. -Hej.
-Kommer du i seng? -Jeg skal bare se filmen færdig.
Hey. Hvad sker der med taskerne?
Min mor er hjemme i lejligheden igen, alene, så vi bør være der med hende.
Min morfar døde.
-For en uge siden. -Det er jeg ked af, June.
Hvorfor sagde du ingenting?
Det er bare...en stressende tid.
Ja. Jeg forstår.
-Vi har ikke oplevet det før. -Sandt.
Jeg tænker, at vi nok ikke er, hvad den anden behøver lige nu.
Jeg må af sted.
Det er smertelig tydeligt, hvor vi står nu.
Befolkningen må tage ansvar. Bliv hjemme.
Jeg ved, at isolation kan være trist og nedbrydende.
Men alternativet er værre.
Som New Yorks guvernør appellerer jeg til sundhedspersonale landet over:
Hvis der ikke er sundhedskrise i jeres lokalområde-
-så kom og hjælp os i New York nu!
-Mor. -Charlie?
-Hej, søde! Hvor er du? -Hvor er du?
-Jeg gik en lille tur. -Jeg kom forbi, du var ikke hjemme.
-Jeg går rundt og leder efter dig. -Nej, jeg er ikke hjemme. Hvor er du?
Jeg går bare rundt...
Mor! Se op.
Der er du jo!
-Hvordan går det? -Bedre, nu du er her.
Ja, det er godt at ses. Jeg har lidt mad til dig her.
Javel, så nu er jeg gammel?
Nej, du er guld værd, det ved du jo, mormor.
-Jeg købte blomster. Dem kan du lide? -Åh, så fine. Så betænksomt.
-Det er helt vildt derude. -Tænk ikke på mig, jeg klarer mig.
Jeg er ikke urolig, jeg prøver bare at tænke klogt.
Okay. Jeg skal nok være klog.
-Du er jo klogere end mig. -Nej da.
-Ja, tager du dem? -Tak.
-Er du okay? -Ja.
Sikker? Okay.
Tak, det ser godt ud.
-Ja, lav noget godt i dag. -Det vil jeg.
-Bare jeg kunne kramme dig! -I lige måde, mor. Virkelig.
En dag.
Jeg skal videre nu.
-Du burde blive inde. -Ja.
-Elsker dig. -I lige måde.
-Kør forsigtigt! -Ja!
7. APRIL
Bliv hjemme, hvis du er syg.
Den føderale regering må hjælpe og ikke det modsatte.
Sig til folket som det er: Vi har ikke tests nok.
Vi har ikke kapacitet til at teste alle.
3000 døde.
Vi har mange tilfælde i New York og vi har kun...
Den virkelige fare er dobbelt. Et: Fortsætter smittespredningen-
-må vi tage drastiske forholdsregler og i princippet lukke alt.
Som Kina gjorde, og det vil skade økonomien.
LUKKET INDTIL VIDERE PGA. PANDEMIEN
-Hej. -Hej.
Hvad laver du her?
Jeg ville se dig.
-Seriøst? -Ja.
Jeg ville også gerne se dig.
-Ja? -Ja.
Virkelig.
Jeg tror, jeg elsker dig.
Seriøst, jeg tror, jeg elsker dig.
Jeg elsker dig, Charlie.
-Vil du indenfor? -Ja.
Vent lidt, hvordan fandt du mig?
-Let. Du sagde jo, du ville bo her. -Seriøst? Var det så let?
Dansk tekst: Peter Larsen ORDIOVISION GROUP 2022