Давай.
Широко отворени черни очи. Време е всеки да потвърди.
Не, няма място за лъжи. И всички чакат теб.
Отново мълча, до телефона седя,
удавен в самота. Зарязан настрана.
И пак мълча, до телефона седя,
удавен в самота. Зарязан настрана.
Джаксън!
Роджър...
Да, ти си чудесен човек и страхотен адвокат.
Просто не сме един за друг.
Не, не искам да се оженим! Полудя ли?
Какво ти става, по дяволите?
Роджър, всичко свърши.
Господи!
Мамка му! Боже!
Шибани мъже!
Плака ли?
Плака, смя се. Крещя ми.
Както и да е. - Ти разби сърцето му.
Постъпих правилно, но не знам... - Али, боклука!
Ей, Браян...
Може ли да го изхвърли друг? - Тя ще блести!
Твой ред е, мамка ти!
О, Боже! - С кого говори той?
Ще се видим горе.
Стига, Браян! Тя ще пее тази вечер.
Готово. Изхвърлям боклука. Избърши си устата.
Пускам те по-рано, но трябва да си свършиш работата.
А ти трябва да си чистиш устата.
Когато светът безумно се върти
и около теб постоянно вали,
небето отваря вълшебна врата.
Щом облаците са по-черни от нощта,
винаги има магистрала-дъга...
РОДИ СЕ ЗВЕЗДА
Къде сме, мамка му?
На изток от града.
Има ли още?
Не. Съжалявам, Джак.
И ще пътуваме още час и четиридесет с този трафик.
Сериозно? - Да.
Тук някъде може да купим нещо.
Не, аз ще намеря нещо.
Как е хлапето ти?
На колко стана?
На 17. - Мамка му!
Спечели стипендия. Ще играе бейзбол в колежа.
Това е страхотно!
Гордея се с него.
Малкото ми момче вече не е малко.
Не искам да се прибирам.
Да намерим някакво място.
Съжалявам, Джак. Не познавам района.
Завий надясно тук.
Сигурен ли си? - Да.
Добре.
Ето. Това прилича на шибан бар.
Тук? - Какво пише? "Бльо Бльо"?
Само ще погледна.
Мамка му!
Чакай, чакай...
Приятел, аз...
Ти не си ли... - Това е бар, нали?
Да, но не знам дали ще ти хареса.
Имат ли алкохол?
Да, но... - Значи ще ми хареса.
Мамка му! Шантава работа!
Как си, приятел?
Ще съм много добре, ако има нещо за пиене.
Добре ли си? - Да.
Боже!
Ето го и барът. - Приятелката ми Жизел де ла Исма.
Здравей, как си? - Това е Джак. Джак!
О, да! Най-накрая... - Извинявай, приятел!
Дай на човека каквото поиска, ако обичаш.
Един джин с лед и капка лимон.
Небето над нас е синьо...
Леле, приятел!
Боже! Направо се побърквам.
Това травеститски бар ли е?
Да, приятел. Да...
Всеки петък имаме такава вечер.
Шантаво е, но е много забавно.
За момент реших, че съм започнал да халюцинирам.
Има ли проблем... - Всички са добре дошли.
Не ми трябва рокля? - Добре дошъл си.
Ти ще пиеш ли нещо? Нека те почерпя.
Добре... Леле!
Искам направо да ги убиете!
Разбрахте ли ме, дами?
Готова съм. - Винаги!
Искам да знам, че сте предали музиката си.
Не ме карайте да се ядосвам!
Това е професионално шоу.
Да...
О, да! Още си тук!
Много добре. Харесва ми.
Наред ли е всичко? - Тъкмо си говорех с Ники.
Познаваш ли Ники? - Здравей, как си, скъпа?
Разказва ми историята на живота си. Забележителна е!
Сега ще пее моята градска. - Познавате я добре,
защото преди сервираше тук.
Но тази вечер ще ни сервира само прекрасен френски вокал на живо.
Наистина ли ще пее
или това е някакво караоке? - Наистина пее, приятел.
Повярвай ми, пее наистина. - Добре.
Само гледай.
Някой ще иска ли френска услуга днес?
Да, мила! Да!
Мамка му!
Плачеш ли, приятел? - Малко.
Трябва да се запознаете.
Какво? - Трябва да се запознаете!
Не, не мога. - Хайде, ела!
Донте, имаш ли парцал? Благодаря.
Г-це Али, тази вечер пя на френски.
Другата седмица какво ще е?
Не знам. - Вече пее на чужди езици.
Пей на марокански. - Не!
Това е приятелят ми Джаксън Мейн. - Здрасти.
Джаксън Мейн. - Здравей.
Как си? - Здравей! Господи!
Това е приятелката ми Али.
Господи! Здравей. - Здравей.
Помислих, че май си ти.
Какво каза? - "Помислих, че май си ти."
Аз съм.
Благодаря! Ще седнеш ли?
Не! Цяла вечер си на крака. - Ти си ни гост.
Сигурна ли си, че може? - Едно питие?
Аз просто гледах шоуто.
Яко! - Да, да...
Ще ми подпишеш ли цицата? - Дадено.
Ще го направя. - Господи!
Дайте флумастер!
Тук е ВСНЦ.
Така ли? - "Всеки си носи циците."
Боже! Нима не са истински?
Леле!
Защо си тук, скъпи?
Моля? - Какво те води тук?
Свирих наблизо тази вечер. Аз съм музикант.
Как мина концерта?
Мисля, че мина добре.
Добре, започваме. - Благодаря!
Истински ли са? - Боже!
Коя да подпиша?
И двете! Не ми пука! - Избери си!
Да подпиша напряко? - Това е Джаксън Мейн, кучко!
Само ще... - Боже!
Не се спира пред нищо.
Трябва да духнеш! - Подписът стана голям.
Май стана.
Благодаря ви! Трябва да си тръгвате.
Знаете как го казвам - махайте се веднага!
Не искам да загубя разрешителното си за алкохол
заради вас кучки! Мърдайте!
Точно така! - Достатъчно коктейли!
Изнасяйте се! Здравей и сбогом, Роджър.
Забавлявайте се!
Изнесете си питиетата!
Често ли го правиш?
Кое? - Шоуто тук.
Да, да. Момичетата са много мили с мен.
Обикновено не допускат момичета да пеят тук,
но харесват гласа ми.
Преди ме молеха да пея.
Истинска чест е. Аз съм едно от гей момичетата.
Това истинска вежда ли е?
Не. Не.
Правя ги от лепенка.
Значи е залепена?
Може ли да я сваля?
Да, разбира се.
Какви неща правят само!
Гледай...
Да. Това е.
Ще я сложа тук някъде. - Добре.
Така.
Защо си криеш окото?
Защото вече нямам вежда.
О, не... Исках да ти видя лицето.
Точно така.
Защо дойде отзад?
Приятелят ти ме доведе. Радвам се, че го направи.
Да те почерпя едно питие?
Трябва да се преоблека. И косата ми е боядисана.
Не е ли истинският цвят? - Веждите...
Не, косата ми е като твоята.
Добре. - Но я боядисвам с...
С грим. - Бих искал да видя и това.
Ще те чакам отвън.
Да. Добре.
Ако изчакаш, ще изпием по едно.
Разбира се.
Кучко, слез от сцената и ми помогни да затворим бара.
Не ми говори така с каруцарската си перука!
Не го каза наистина!
Да нямаш среща на ъгъла на улицата, сестро?
Извинявай! Г-н Мейн, нали нямаш нищо против?
Какво искаш да направя?
Да ми изсвириш една песен.
Не знам... - Остави човека на мира.
Аз ти показах моето, сега ти ми покажи твоето.
Той вече подписа циците ти. Кажи: "Не, сър."
Покажи ми нещо малко. - Ще го направя, защото ти вече пя.
Толкова си мил! Благодаря.
Човекът е тук за Али, а не за теб, сестро.
Готина китара. - Сама съм я украсявала.
Лека е.
Сама ли я направи така? - Съвсем сама.
Страхотна е.
Микрофонът работи ли?
О, да. Мамка му...
Какво искаш да ти изпея?
Не ми пука. Само ме гледай в очите.
Боже! Някой да ме убие.
Да видим какво мога... Добре.
Може би е време старото да забравиш.
Не е лесно да промениш човек, но си струва да го направиш.
Може би е време старото да забравиш.
Никой не знае какво става след смъртта.
Някои вярват онова, което са чули,
а други са чели разни неща.
Никой не знае какво става след смъртта.
Радвам се, че не мога да се върна назад.
Радвам се, че онези дни си отидоха завинаги.
Ако можех да взема духа на миналото и да го доведа,
щях да го направя още сега. Щях да го направя...
Готова ли си?
И аз щях да го направя! - Добре...
Барът е за ченгета. - Ченгета?
Затова сервират алкохол цяла нощ.
Може ли един личен въпрос?
Да.
Пишеш ли песни?
Не пея моите песни.
Благодаря.
Защо?
Просто се притеснявам.
Защо се притесняваш?
Защото всеки един, с когото съм говорила
в музикалната индустрия казва, че носът ми е голям
и няма как да успея.
Че носът ти е голям? - Да.
Носът ти е прекрасен.
Показваш ми носа си?
Да. - Не е нужно да показваш.
Гледам го цяла вечер.
Стига. Не е вярно.
Ще мисля за носа ти дълго време.
Говориш глупости - Не.
Говориш. - Може ли да го пипна?
Господи!
Ще го пипна само за секунда.
Имаш голям късмет.
Сериозно? Нищо подобно.
Носът ми не ми носи късмет.
Можех да имам хит, ако не беше носът ми.
Това са глупости!
Не са глупости, защото влизаш в стаята,
а там е пълно с шибани мъже,
които те зяпат, чуват песента ти и казват:
"Звучиш страхотно, но не изглеждаш много добре."
Като малък имах проблем...
Имах нещо на ухото по рождение и не можех да чувам.
И какъв станах накрая? Певец. Нищо не се знае.
Талантът е навсякъде. Всеки има талант.
Всеки в този бар има талант
за едно или друго, но да имаш да кажеш нещо
и да го кажеш така, че хората да го чуят,
това е съвсем друго.
Ако не се престрашиш и не опиташ, никога няма да разбереш.
Това е истината.
Единствената причина да сме тук
е да кажем нещо, което хората искат да чуят.
Разбираш ли какво искам да кажа?
Разбирам.
Не ми харесва, но разбирам.
Мисля, че малко ти харесва.
Достигам до теб, виждам го.
Не виждаш нищо.
Хубаво е, че се срещнахме.
Да. - И за двама ни.
Повярвай ми. - Не знам какво става.
Наистина, какво... - Кой знае?
В бар за ченгета с Джаксън Мейн. Сякаш...
Джаксън Мейн! - Всеки момент ще се събудя.
Когато станеш известен,
хората започват да те наричат с цялото ти име.
А какво предпочиташ... - Просто Джак.
Като говорим за...
Стига!
Какво? - Ти ли пусна песента?
Ти си я пуснал. Кога отиде до джубокса?
О, Боже!
Когато чуя тази песен, ми идва да я спра веднага.
Джак Мейн! - Наистина я прецаках.
Не! Какво? - Господи!
Ей, знам, че не бива да го правим.
Знам, че не бива да идваме и да те безпокоим.
Ти идваш тук всяка вечер. - Няма проблем.
Имаш ли фотоапарат? Аз нямам.
Извини ме за секунда.
Бившото ми гадже се чука с един. - Ясно...
Твърди, че приличал на теб. - Стига!
Искам да те снимам и да й изпратя снимката,
за да види, че онзи тип изобщо не прилича на теб.
Джак, съжалявам. - Дано да се осъзнае.
Това ще те зарадва ли?
Хайде да се снимаме! - Искаш ли да те снимам?
Не, няма проблем. - Извинявай...
Искаш ли да те снимам? - Разкарай се, курвичке!
Какво? Какво?
Хайде, ела... - Какво?
Съжалявам! Не, Джак! - Държа те.
Няма проблем. - Господи! Защо...
Добре съм, нищо ми няма. Това е глупаво.
Трябва да предотвратим подуването.
Сега ще намерим...
Много ме е срам.
Ето. Сложи го на ръката си.
Трябва да го увием с нещо. Да потърсим.
Искаш "Читос"? - Не, искам марля.
Търся марля. - Марля?
Направи така. С другата ръка.
Сега с тази.
Свириш ли на пиано?
Трябва да се погрижим.
Добре, благодаря.
Това е. Не, не го сваляй.
Успяхте ли да го маркирате?
Вече се стопли, нали?
Да бяхме взели две. - Няма проблем.
Благодаря.
Съжалявам, трябваше!
Няма проблем.
Определено има проблем. - Приятна вечер.
Внимавайте, ще ви удари.
Трябва да свалим пръстените преди пръстите да се подуят.
Боли ли? - Да.
Но няма проблем. - Може ли?
Да.
На сигурно място.
Сложи това там. - Много си мил.
Сега ще го увием.
И сме готови.
Как издържаш през цялото време?
Кое? - Хората...
Да говорят с теб сякаш не си истински човек,
да те снимат... - Стегнато ли е?
Добре е, благодаря.
Заболя те. - Няма проблем.
Така. Сега е подвижна.
Завърти я.
Приличам на пират.
Нали? Казах ти, че си заслужава да дойдем.
Как го правиш?
Кое? - Не сменяй темата.
Това ли правя? - Никой не пита за самия теб.
Не съм сигурен. - Откъде си?
От Аризона.
Момче от Аризона.
Татко изпаднал в криза на средната възраст.
Така разправяха.
Отишъл в Аризона и започнал работа за едно семейство с орехови градини.
Орехови градини? - Да.
Надул корема на дъщеря им. Тя била почти на 18.
Така съм се появил аз.
Синът на 18-годишната. - Да.
Тя починала при раждането.
А баща ми... - Съжалявам.
Почина, когато бях на 13.
Брат ми ще ти каже, че ме е отгледал той,
но не съм сигурен кой кого отгледа.
127 акра орехи, индианци навахо и безизходица.
Кажи ми нещо, момче,
не се ли умори да запълваш дупката в своето сърце?
Защо нещо друго не направиш?
Не ти ли омръзна на железен да се правиш?
За мен ли е?
За теб е.
Сега ли го измисли? - Да.
Добро е.
Пропадам.
И в най добрите времена откривам, че мечтая
за промяна...
Онзи ден започнах да пиша една песен.
Мисля, че ще стане припев или нещо такова.
Да видя дали я помня...
В най-дълбокото
гмуркам се без страх.
Не стигам дъното,
но съм под повърхността.
Не могат да ни наранят.
Далече сме от плитчините.
По дяволите!
Какво е това?
Трябваше да ми помогне ли?
Да ти кажа ли една тайна?
Мисля, че от теб може да излезе страхотен текстописец.
Спокойно, няма да кажа на никого.
Но не съм много добър в пазенето на тайни.
Ти си истински джентълмен.
Мисля, че си.
Благодаря ви. Тук отдясно.
Тук ли? - Коя къща?
Тази. - О, да!
Какво е това?
Татко ми. Дълга история.
Той да не е шейх?
Не, шофьор е.
Имам концерт. Искаш ли да дойдеш?
Кога? - Сега отиваме на летището.
Довечера. - Довечера? Не, не мога.
Трябва да отида на работа. Трябва да спя.
Кой ще се погрижи за ръката ти? Аз съм виновен...
Аз. - Не, не!
Аз ще се погрижа. - Аз те заведох в оня бар.
Няма проблем. - Не, чуй ме!
Имаш номера ми. - Добре.
Ей!
Какво?
Просто исках да те погледна още веднъж.
Май се издъних.
Не.
Здрасти, тате. - Късничко, късничко!
Късно ли е? - Да.
Направо не знаеш как ходиш.
Хайде! - Искам да си лягам.
Ела за две минути. Улфи има рожден ден!
Две минути! - Добре.
Улфи! - Да, миличка?
Кой беше онзи в колата? - Не знам за какво говориш.
Здрасти, Али. - Как си?
Честит рожден ден! - Рожден ден?
Да. - Нямам рожден ден.
Как така?
Стига! - Просто казах, че...
Какво е станало тук? Боже!
Пълна кочина! - Стартът е Шипацо Гито.
Залагам на Уорио Пейто. - Какво?! Маслото е навън.
Кой залага на японски конни надбягвания на закуска?
В Япония не е сутрин. - Стартират!
Джо, тръгваме. - Вие сте луди!
Инвестирал съм доста пари.
Какво казах за пушенето вкъщи?
Навън! - А ти кой си?
Къщата е моя. - Знам, че къщата е твоя.
Но и ти пушиш вътре.
Добре, забрави. - Чудесно!
Скъпа, ти си щастлива тук, нали?
Щастлива съм, тате.
Няма си лично пространство.
Какви ги говориш? - Чакай, миличка.
Няма лично пространство. - Чакай малко...
Искам приятелите ми да те видят.
Погледнете я добре.
Тя има ангелски глас, но знаете ли какво?
Не винаги най-добрите певци успяват.
Познавах двама-трима души,
които пееха много по-добре от Синатра.
Но Франк излизаше на сцената със сините си очи,
с елегантния си костюм, с кожените обувки...
И се превръщаше в Синатра.
А другите момчета, всички други,
които имаха гласовете и таланта,
си останаха неизвестни.
Добре, тръгвайте.
Време е за работа.
Ако продължаваш да претоварваш слуха си
той няма да се върне.
Време е да помислим за близките тонколони.
Говорихме за това с Боби преди две седмици.
Ако ти сложим импланти, с тях ще можем
да усилим високите честоти.
Звучи чудесно. - И да намалим звука.
Да, прав си. - Ще говоря с Боби
и ще планираме нещо. - Навит съм.
Добре, Джак. - Говори с Боби.
Упорито магаре! - Готови. 1, 2, 3, 4.
Нещата, които правиш, ме съсипват, скъпа.
Ти ще ме вкараш в гроба.
Искаме...
Трябва да ги слагаш.
Казах ти, не мога да ги нося.
С тях слушам само в главата си, а трябва да съм с публиката.
Докторът каза, че това е единственият изход, Джак.
Загубеното няма да се върне.
Така ще можем да работим с това, което ти е останало.
Леле!
Мисля, че работим доста добре.
Какво искаш да направя?
Вратата е широко отворена. - Не започвай с глупостите.
Подходи професионално към това, което правиш, приятел.
Просто искам да знам идва ли или не.
Кой дали идва?
Какво, мамка му?!
Кой е? - Нямам представа.
Не ми каза.
Здравей, Али. - Здрасти.
Аз съм Фил. От снощи. - Да, помня.
Джак ме изпрати да те взема и да те заведа на концерта.
Господи!
Отивам на работа. Не мога да дойда.
Той те чака с нетърпение.
Оценявам го, но...
Не мога да си тръгна. Ще чакам в колата.
Кажи му: "Благодаря, но не, благодаря."
Просто му го кажи.
Али, какви ги вършиш? - Откачена работа!
Пълна лудост. - Какво правиш?
Това е супер. - Какво става?!
Когато такъв човек те кани на концерта си,
това е сериозна възможност. - Тате, не започвай!
Не започвай! - Чуй ме!
Той знае ли, че пееш? Чу ли нещо твое?
Тате, отивам на работа.
Това е шансът на живота ти. - Аз не страдам
от твоята болест, тате. Не мисля, че известността
може да се прихване. - Какви ги говориш?
Какви ги говориш? - "Знаеш ли кого возих?"
Защо говориш за това? - И ставаш известен като с магия.
Няма никаква магия, тате. - Скъпа...
Той е пияница! Знаеш какви са пияниците.
Скъпа, още е там.
И си ударила ченге?
Той се държеше гадно с Джак
и аз го фраснах в лицето.
Гангстерка!
После отидохме на един паркинг
и той лекува ръката ми със замразен грах.
После той пя, аз пях.
Изобщо не знам какво става.
Но шофьорът му ме следи.
Проследил те е от вас дотук?
Луда работа! - Пак закъсня, мамка ти.
Какво?
Казах, че закъсня!
Ще го направим ли?
Ей, Браян, напускам.
Намери си друг. - Аз ще се върна, обещавам.
Обещавам, приятел. - Аз няма да се върна.
Видя ли лицето на Браян? - По дяволите!
Чудесно! Да действаме.
Тръгваме.
Какво правим?
Ако не познавах Джак,
щях да реша, че ме преследваш.
Съжалявам за това.
О, да!
Легни на дивана! Ще си сваля обувките.
Господи! - Приятно е.
Как работи това?
Казаха ти да не пипаш. - Знам, съжалявам.
Мамка му!
Мога да свикна с това.
Трябва да ходиш с повече рок звезди, миличка.
Ние не ходим.
Здравей, Али. Аз съм Гейл.
Здрасти...
Оставете си багажа, ще го приберем.
Готови? - Разбира се.
Добре... - Благодаря.
Приятно ли пътувахте?
Да.
Пропуски.
Благодаря. - Закачете ги на вратовете си.
Тапи за уши. Горе е доста шумно.
И аз имам. Идваме.
Ще ви заведа отстрани на сцената.
Приятели... Насам.
Оттук. - Съжалявам.
Тук е толкова голямо. - Насам.
Внимавайте!
Добре ли сте?
Здравейте, момчета.
Той се радва, че си тук.
Татко беше на смъртно легло, когато му казах, че се махам.
Погледнах го в очите и му казах: "Друг начин не остана."
Ако ти кажа, че те обичам, повярвай ми.
Защото аз не лъжа.
Никакви лъжи.
Нямам алиби.
Защото аз не лъжа.
Никакви лъжи.
Нямам алиби.
Благодаря ви много.
Бяхте страхотни.
Една моя приятелка дойде отдалеч.
Тя е написала чудесна песен и сега ще ни я изпее.
Аз смятам, че е много добра.
Как си? Ти дойде! - Добре съм.
Радвам се да те видя. - Как си?
Беше много добър. - Добре ли пътува?
Да. - Фил справи ли се?
Не те е притеснил? - Гейл е много мила.
Сега ще изпееш онази песен, нали?
Направих й аранжимент. Не е върхът,
но мисля, че ще стане. - Не мога!
Съжалявам, Джак. - Ще я изпееш. Хайде!
Не е смешно.
Джак, не се ебавай!
Трябва да ми се довериш.
Нищо друго.
Аз ще я изпея така или иначе.
Стив...
Ти си се побъркал.
Трябва да пееш. - Няма да изляза там.
Кажи ми нещо, момиче.
Нима този модерен свят наистина обичаш?
Защо нещо друго не направиш?
Няма ли нещо повече или на течението ще се оставиш?
Пропадам.
И в най добрите времена откривам, че мечтая
за промяна...
А имам ли лош ден, се страхувам от самия мен.
Кажи ми нещо, момче,
не се ли умори да запълваш дупката в своето сърце?
Защо нещо друго не направиш?
Не ти ли омръзна на железен да се правиш?
Пропадам.
И в най добрите времена откривам, че мечтая
за промяна...
А имам ли лош ден, се страхувам от самата мен.
В най-дълбокото гмуркам се без страх.
Не стигам дъното,
но съм под повърхността. Тук няма болка.
Далече сме от плитчините.
В плитчините...
Далече сме от плитчините.
В най-дълбокото гмуркам се без страх.
Не стигам дъното,
но съм под повърхността. Тук няма болка.
Далече сме от плитчините.
В плитчините...
Далече сме от плитчините.
Господи! Колко хора! - Много добре, момиче.
Наистина много добре!
Когато китарата започна, аз...
Тоналността не беше вярна, темпото беше бързо.
Беше прекрасно! - Не бях сигурен...
Али, добре ли си? - Джак?
Джак?
Мръдни!
Това момиче не пя ли?
Много добър концерт! - Благодаря.
Джаксън, обичам те! - Благодаря.
Джак... Беше жесток!
Наистина ли? - Да.
Здравей!
Господи!
Къде ми е ключът? Не знам...
Мамка му!
Сега се връщам. Дай ми само секунда.
Това ли е банята? Къде е шибаната...
Добре.
Ей...
Джак?
Не знам, събуди го.
Не мога, пиян е. - Можеш!
Развей цици в лицето му или нещо такова...
Разбираш ли? Пийни две и...
Благодаря ти за помощта! Спаси ме.
После ще ми разкажеш.
Лека нощ, приятел.
Спи.
Мислиш ли, че пие малко повече?
Миличка, нямаш представа.
Но ще ти кажа едно...
Досега никога не е канил момиче на сцената.
И много, много отдавна не е свирил така.
Радвам се да го чуя.
Веднъж брат ми се прибра...
Свирех на едно пиано, което имахме в дневната.
Бях в собствения си свят.
Тогава брат ми се прибра,
за да се погрижи за баща ми. Той беше болен.
Стоеше там и ме гледаше.
Гледаше ме като нещо специално
и това наистина ме развълнува.
Не трябваше да ти го разказвам. Не знам...
Защо?
Защото ме е срам. - Толкова е мило.
Ти си много различна от брат ми.
Не приличам на брат ти? - Той е шибан старец.
Когато съм се родил, татко е бил на 63 години.
На 63 години?
И майките ни са различни.
Каква е тази цифра отдолу?
Показва колко хора са го гледали.
Разкарай се! Откъде знаят колко хора са го гледали?
Мисля... Викат му алгоритъм.
Какво е алгоритъм?
Нещо като ритъм.
Като ритъм? - Да.
Като в музиката? - Да.
Така мисля. Не знам.
Невероятно, нали? - Да.
Леле! - Виждате ли това?
Да. - Толкова хора са го гледали.
Тъкмо говорехме... - Аз му казах.
Как го правят? - Аз го гледах 200 пъти.
Аз съм 200 от тези хора. - Браво, татенце!
Господи! Колко си бърз! Джак!
Пържените филийки ще излязат.
Първи на леглото!
Прекрасна е! Написахте я заедно?
Той е толкова талантлив!
Може ли да я гледам още веднъж? - Да, още веднъж.
Ще я гледам цяла нощ. - Още 500 пъти!
Боже!
Господи!
Как влезе тук?
Татко ти ме пусна.
Какво?
Не се държа така с всички.
Много добре!
Значи имаме взаимност. Идваш да пееш с мен.
Къде?
За начало в Аризона.
Няма да се кача на това, когато си пил.
Днес дори не съм помислял за пиене.
Ще видим колко ще издържиш. Чакай ме долу.
Всъщност, когато бях млад, и аз бях нещо като певец.
Истината е, че много хора смятаха,
че съм по-добър от Синатра.
Франк Синатра?
АРИЗОНА ЩАТСКА ГРАНИЦА
Какво пишеш?
Това ми е тетрадката за песни. Обикновено пиша на машина, но...
Нещо ми хрумна на мотора
и не искам да го забравя.
Как го чуваш?
ДОВЪРШВАМ ТАЗИ БУТИЛКА, ОТВАРЯМ ОЩЕ ЕДНА...
Сама съм у дома...
Не се ли вълнуваш, че ще пееш за феновете в родния си щат?
Не се връщам често тук.
Избягваш дома си?
Не знам.
Не харесвам горещината...
И спомените. Не знам...
Купих градините, в които израснахме и го подарих на брат ми.
Погребахме татко там и исках да съм сигурен,
че няма да асфалтират гроба му
или нещо подобно. - Наблизо ли е?
Не е далече.
Защо не минем оттам, щом е наблизо?
Джак?
Да, ако се появи.
Момчетата загряват вече половин час.
Време е да започваме, мамка му.
Не ти ли писва да...
Продал си градините на татко!
Превърнали са ги в електростанция с вятърни турбини!
Аз ти ги подарих.
Къде е гробът му?
Една шибана буря го отнесе.
Гробът му вече не е там.
Казах ти, но ти беше пиян.
Беше зверски фиркан
и пишеше лебедовата си песен.
Не смей да проливаш и сълза
за онзи боклук, когото идеализираш без причина!
Знаеш ли какво направи татко за теб?
Научи те да пиеш, за да има компания.
Ако беше жив, още щяхте да пиете
и ти го знаеш, мамка му!
Какво си мислеше?
Че ще се грижа за шибаните градини,
докато разнасям пияния ти задник по целия свят?
Да.
Добро оправдание.
Да отгледаш малкия си брат,
за да не се налага да приемеш факта, че не ставаш.
Щом не ставам, защо ми открадна гласа?
Защото нямаше какво да кажеш.
Беше прекалено горд, за да пееш песните, които пишех аз.
Ще ти кажа нещо, приятелче.
Писна ми да ти бъда момче за поръчки.
Напускам.
Гласът ми ме изостави преди няколко месеца.
Още един курс стероиди, за по-сигурно.
Благодаря ти. Така трябва да е добре.
Ей...
Добре ли си?
Да.
Е, да започваме.
Не питай нищо за утре, за миналото не говори.
Днес сърцето ми е твое. Нищо не е завинаги.
Аз не лъжа.
Може би е време старото да забравиш.
Не е лесно да промениш човек, но си струва да го направиш.
Може би е време старото да забравиш.
Никой не знае какво става след смъртта.
Някои вярват онова, което са чули,
а други са чели разни неща.
Никой не знае какво става след смъртта.
Радвам се, че не мога да се върна назад.
Радвам се, че онези дни си отидоха завинаги.
Ако можех да взема духа на миналото и да го доведа,
щях да го направя още сега.
Щях да го направя...
Имам една идея за края.
Съжалявам... - Няма проблем.
Ще го направим различно.
Наздраве. - Къде е марихуаната?
Ще направим края по-различно.
Ще направим биса, както казах.
Добре. - Нали?
Добре, да го направим. - Какво?
Какво правиш?
Давай, давай.
Слушай ме! Ето какво ще направим.
Ще изпееш песента, която ти казах. Помниш ли?
Онази страхотната. - Не, няма!
Моля те! - Ще изпееш любимата ми песен.
Ще бъде страхотно. - Стига, Джак!
Казах ти, че...
Ти ми обеща. - Казах ти...
Обичам те!
Винаги ще ни запомня така.
Сега ще поканим Али, която за десерт ще ни изпее
една оригинална нейна песен.
Благодаря.
Аризонското небе гори.
То гори в очите ти.
Погледни ме и разбери. Искам то да ме изгори!
То ми е заровено в душата
като калифорнийско злато.
Ти откри в мен светлина, която не можех да открия сама.
Когато не откривам думи, когато сърцето мълчи,
всеки път, когато се сбогуваме, скъпи, ужасно боли!
Когато слънцето залязва и оркестърът млъква в нощта,
аз винаги ще ни помня така.
Влюбените се обичат,
поетите стихове пишат.
Не знаем идеалните рими, но ще се справим, помогни ми.
Знам само едно - запомни,
до теб ще съм завинаги.
И част от мен навеки ще останеш ти.
Когато не откривам думи, когато сърцето мълчи,
всеки път, когато се сбогуваме, скъпи, ужасно боли!
Когато слънцето залязва
и оркестърът млъква в нощта,
аз винаги ще ни помня така.
О, да!
Не искам да съм само спомен. Да, скъпи!
Когато не откривам думи, когато сърцето мълчи,
всеки път, когато се сбогуваме, скъпи, ужасно боли!
Когато слънцето залязва и оркестърът млъква в нощта,
аз винаги ще ни помня така.
О, да!
Когато нежно ме погледнеш
и светът потъва в мъгла,
аз винаги ще ни помня така.
Така...
Али! Али!
Беше прекрасно, мамка му!
Наистина го направи. Стоях там и...
Колата ни е там. - Али, беше невероятна!
Благодаря. - Наистина невероятна!
Това, което направи... - Благодаря.
Не знам дали знаеш кой съм или какво правя.
Аз съм Рез Гаврон.
Знам кой си.
Сигурен съм, че можеш да постигнеш много повече.
Хората трябва да чуят твоята музика наистина.
Тя не е обикновена.
Това, което правиш, е наистина страхотно.
Мисля, че имаш всичко, за да успееш.
Въпросът е какво искаш ти?
Аз имам възможността да ти дам истински успех.
Не знам... Нямам...
Трябва да говоря с Джак.
Каза, че "Интерскоуп Рекърдс" ще сключат договор с мен.
Каза, че има чудесно студио
със зала за записи на живо.
И ще покани страхотни продуценти
да запишат песните ми.
Харесва "Виж какво открих".
Онази песен, която написахме в закусвалнята.
Когато ти караше. - Да.
Да?
Радвам се, че поговорих с него. Той вярва в мен.
Добре ли си, Джак? - Нищо му няма.
Прави го постоянно.
Джак...
Благодаря.
Какво става?
Какво правиш?
Ревниво копеле.
Радвам се за теб.
Да бе!
Джаксън!
Господи!
Джак... Спри!
Защо ревнуваш, момче?
Какво правиш?
Какво? Ядоса ли се?
Искаш ли да те...
Искаш да си играем? Да играем!
Какво е това, по дяволите?
Наистина съжалявам! - Няма проблем.
Звучиш чудесно. - Страхотна си.
Ще опитаме отново по мой сигнал.
Едно, две... - Сама съм у дома.
Секунда, секунда! Чакай сигнала.
Тогава започваме.
Значи... Да...
Съжалявам, но да пея ли в началото?
Ще чуеш втората строфа и тогава започваме.
Мисля, че знам как да помогна.
Моля те, направи го! - Беше много добре.
Ще вляза вътре за малко.
Добре, Джак.
Не съм пяла със запис.
Имаш нужда от пианото.
Мисля, че ако свириш и пееш...
Винаги свиря на пианото. Ще стане.
Ще поръчам да докарат пиано
и ще видим какво ще стане. - Дали ще може?
Благодаря ти. - Справяш се чудесно.
Добре ли си? - Не, притеснена съм.
Много си красива. - Благодаря ти.
Благодаря.
Сама съм у дома.
Съвсем сама в града.
Довършвам тази бутилка, отварям още една.
Не мога да стоя на крака.
Уличните светлини сияят като звезди.
Но виж какво открих...
Вече познавате новото момиче, нали?
Рез! Какъв е планът? - Как е?
Благодаря ти, че дойде. Оценявам го.
Това е поп музика, деца. Предстои ни битка.
Вие сте войниците и знайте,
че ни предстои сериозна битка.
Какъв е текстът, Али?
Не ме карай да чакам... - Да! Още веднъж.
Ще се вдъхновя сама.
Дишай! - Застани ми зад гърба.
С тези детайли ти създаваме образ.
Не искам да губя талантливата част от себе си.
Няма да ти позволя да я загубиш.
Няма да ти позволя.
Добре.
Какво ще те правим?
Какво ще те правим... Красив е!
"Задръжте ме, сладък съм." - Има твоите мигли.
Наистина има твоите мигли. Приятелче!
Това не е правено никога досега.
Правено е доста пъти.
Моля те...
Направи го заради мен.
Няма да стане във водата.
Ще дойдеш ли с мен в Мемфис?
За какво говориш? - Имам...
Имам платено участие.
Съсипваща работа.
Никога не съм вярвал, че ще правя такива неща.
Не знам...
Вече ги приех.
Но ако дойдеш с мен,
поне ще се забавляваме.
Рез иска да остана тук. Пуснаха сингъла ми
и нямат търпение да завърша албума.
Имам работа. - Чуй какво говориш!
Чуй се какво каза!
Хората искат да чуят гласа ти. - Знам.
Това е важното. - Не мога...
Ей! Помисли си.
Между другото, благодаря ти.
За какво?
Че ми създаде дом.
Това място никога не е било такова.
ЗДРАВОСЛОВЕН ЖИВОТ И ПРОГРЕСИВНО МИСЛЕНЕ
Мамка му!
Джак, добре ли си?
Джак?
Дай ми бързо знака.
Не ме карай да чакам.
Много бързо ще изчезна в тълпата от самота.
От теб ще се вдъхновя.
Ще се вдъхновя сама.
Застани ми зад гърба.
Защо не сте на сцената?
На кушетката сложи ме
и духа ми излекувай.
На кушетката сложи ме.
На кушетката...
Излекувай ме...
Бог знае, нищо друго няма да ме излекува.
Открадни ме много бързо. Не е късно ми се струва.
Открадни ме от самата мен и ме излекувай...
Господи! Боже!
Боже...
Направо страхотно. - Джак появи ли се?
Не се е обаждал.
Как така?
Цяла вечер не се е обаждал. - Не мога да го открия.
Звънях му три пъти.
Какво стана с танцьорките?
Реших да изляза сама.
Беше толкова вълнуващо.
Трябва да ме слушаш.
Разбери, че това ми е работата
и ми се довери.
Ако съм пратил танцьорки,
не ги оставяй зад кулисите и изпълни всички стъпки.
Освен това трябва да променим цвета на косата ти.
Какво ми е на косата?
Мисля за платинено... - Не искам да съм шибана блондинка!
Аз съм си аз и се тревожа за Джак.
Ще намеря Джак.
Ще го намеря.
Джак...
Май сме го правили и преди.
Не мислех, че ще повторим така скоро. Хайде, ставай.
Добре, точно така.
Бях убеден, че съм стигнал до вратата.
За малко да не те събудя. Спеше така спокойно.
Как си?
Май съм имал и по-добри дни.
Извини ме,
че се натресох така... - Не се извинявай.
И за всичко друго.
Спокойно. - Искаш ли кафе?
Моля те, сложи кафе. Идваме след минута.
Добре.
Това ли е момчето ти?
Джак, сега той е на толкова,
на колкото беше ти, когато се запознахме.
Гледах те в YouTube.
Видеото с момичето. - Да...
Много ме зарадва. Приличаше на себе си.
Пак забиваше, брато.
Тя пише песни.
Онази нейна ли е? - Да.
Има и други.
Един мениджър я захапа и иска да...
Тя е добра, брато. - Знам.
Може би тя е изходът ти.
Няма от какво да се страхуваш.
Това е като...
Не знам... Носиш се...
Носиш се в морето и един ден намираш пристанище.
Казваш си: "Ще остана тук няколко дни."
Но дните се превръщат в години.
И тогава забравяш къде си искал да отидеш.
Изобщо не ти пука къде си искал да отидеш,
защото ти харесва там, където си.
Така е при мен.
Харесва ми там, където съм.
Дори не осъзнавах колко ми харесва,
докато сутринта не те видях да спиш в тревата.
Хайде! Ще поспиш в стаята на дъщеря ми.
В самолета измислих милион неща, които да ти кажа,
но сега не ги помня.
Джак...
Радвам се, че си тук.
Въпреки всичко дойде в Мемфис.
Мамка му!
Няма да го направя повече.
Няма да те търся.
Следващият път сам ще оправяш бъркотиите си.
Разбираш ли ме?
Как мина концертът?
Беше страхотно, мамка му!
Разкарах танцьорките.
Танцьорки?
Да.
Добре.
Шибани танцьорки...
Трябва само да пееш.
Много ме разстрои.
Съжалявам.
Гледах видеото в YouTube.
Беше страхотно.
Много благодаря.
Извинете ме за секунда.
Какво става? - Имаш ли клещи?
Джак добре ли е?
Просто искам да отрежа една струна.
Имах някакви клещи някъде.
Да, да...
Не знам къде е майка ми.
Разбирам. - Много си хубава.
Аз?
Мислиш, че съм хубава?
Благодаря ти. И ти си хубава.
Беше страхотно. Джак каза, че песента е твоя.
Той ме накара да започна да пея моите песни отново.
Да, много е убедителен.
Така е.
Някой иска ли още макарони?
Искаш ли още, миличка?
Ето го. Какво става?
Разбрах какво ми каза.
Какво правиш...
Шегуваш ли се?
Глупаво ли е? - Не.
Не е глупаво. - Да не направих нещо глупаво?
Това ли прави досега?
Не знам. Каза само, че иска клещи.
Не знаех какво прави.
Не мислех, че ще направи нещо такова.
Тя има друг пръстен!
Този е само временен.
Не, не! Чакай малко, Джак.
Да го направим официално още днес.
Наистина. - Добра идея!
Ти ще намериш рокля.
Аз ще звънна на братовчед ми.
Събота е. В църквата няма да има никой.
Хайде! - Наистина ли ще го направим?
В тази църква има нещо магическо.
Какво? Нещо магическо?
Така е. - Какви ги говориш?
Църквата е специална. - Ще стане.
Ще ти намерим рокля. - Само така!
Ще бъде страхотно! Ти ще дойдеш с нас...
Не мога да повярвам. Какво правя? Добре, давай.
Братко! Радвам се да те видя. - Здравей!
Радвам се да те видя, Джак. - Аз също.
Много ти благодаря.
Добре дошла в дома на Бог.
С властта... Беше нещо такова, нали?
Взимаш ли го? Взимаш ли го?
Да.
Честито, брато.
Чух какво ми каза. - Радвам се.
Не мога да повярвам, че го направи!
Невероятно.
Едно по едно, става ли? - Какво?
О! Сега те разбрах.
АЛИ
Много хора ли има долу? - Да.
Трябва да се появи скоро. - Да проверя ли какво прави?
Скоро ще трябва да тръгваме, така че...
Добре.
Али...
Влизам.
Какво правиш във ваната?
Това е откачено.
За каква се мисля аз?!
Една песен става,
но цял албум! Не знам какво си мислех.
Не разбирам от тези неща, но изглеждаш като звезда.
Наистина ли? - Да.
Какво ще кажеш за косата й и за другото?
С нея ги обсъдихме. - Да...
Изглежда страхотно. - Ти ли ги избра?
Не, тя ги избра.
Нямаш питие? - Какво?
Нямаш питие?
Нямаш чорапи?
Затапи ме, приятел.
Така и не можах да свикна с обувките на бос крак.
Краката ти стават... - Имам чорапи.
От онези малките дамски чорапи,
които са за такива обувки. - Просто ги криеш.
Да, просто ги крия.
Включена ли е... Да.
Светлината е добра. Задръж така, скъпа.
Здрасти, Али!
Чакай малко. Суки, Донте, елате!
Сложила съм си циците Джаксън!
Здрасти!
Скъпа, искахме само да те поздравим.
Поздравления! - Обичаме те!
И аз ви обичам! - Върни се скоро при нас.
Ета пее на твоето място.
Кралицата е тук! - Престани!
Леле! - Какво мислиш?
Много е красиво.
"На живо в събота вечер." С водещ Алек Болдуин.
Ще участвам? - В края на сезона.
Не може да бъде. - Ще участваш.
Не може да бъде! - Там си.
Господи!
Това е невероятно! Благодаря. - Честито!
Поздравления. - Кучка!
Господи! - Трябва да слизаме.
Всички те чакат. - Добре.
Може ли да поговорим само за секунда навън?
Само една секунда. Няма да се бавим.
По-красива си от този билборд.
Винаги си казвал, че харесваш носа ми.
Обичам носа ти. - Там е много голям.
Трябва да е по-голям.
Целият билборд трябва да е шибаният ти нос.
Майната им на всички, които не го харесват!
Един голям билборд само с твоя нос.
Само носът? Това е лудост.
Слушай, ако не ти го кажа, няма да си простя.
Какво?
Ако не казваш това, което е в душата ти,
няма да имаш на какво да стъпиш.
Просто ти го казвам.
Ако не казваш истината, си прецакана.
Имаш само това, което искаш да кажеш на хората.
В момента те слушат, но няма да слушат вечно.
Повярвай ми.
Трябва да уловиш мига.
Не се извинявай, не мисли защо те слушат
или колко време ще те слушат.
Просто им кажи това, което искаш.
Защото гласът ти е ангелски.
Тласък! Шест надясно и завъртане!
Смяна. Долу.
Завъртане! Смяна.
Характер!
Последната част. - Знам.
30 секунди.
На червения знак.
Алек след 20 секунди.
15.
Добре, готови. Начало на първа песен.
Готови за Алек. - Готови.
След 10, 9... - Алек след 10.
8, 7, 6... - Камера 4!
Алек след 5 секунди.
4, 3, 2, 1... - Картина от камера 4.
И Алек! - Дами и господа,
Али! - Камера 1.
Защо изглеждаш така страхотно с тези джинси?
Защо минаваш покрай мен с този секси задник?
Правиш мислите ми мръсни.
Аз не съм, не съм такава.
Защо ми пускаш такива съобщения?
Трябва да мисля за други неща.
Имам отговорности.
Аз не съм, не съм такава.
Защо правиш така? Защо, защо?
Защо правиш така с мен?
Защо правиш така? Защо, защо?
Защо правиш така с мен?
Защо правиш така? Защо, защо?
Защо правиш така с мен?
Защо правиш така?
Гъсеницата се превърна в пеперуда.
Ти пък какво правиш тук?
Имаме участие в града.
Работя за Уили.
- Без майтап?
Да. Реших да дойда да я видя.
Е... - Моля се на колене
да си винаги до мен, да не си отиваш.
По-зле ли става?
Не, слушам жена си и всичко е наред.
Радвам се, че те срещнах.
Канех се да те поканя да се върнеш при нас.
Без теб ми е доста по-лесно.
Слушай...
Ако някога загазиш,
обади ми се.
Защо правиш така? Защо, защо?
Защо правиш така?
Защо направи така с мен?
Защо направи така?
Благодаря!
Не искам да чувствам нищо повече.
Не искам да чувствам...
Светлината е прекрасна.
Боже, така...
Точно така, Али! Това е!
Това е, Али. Страхотно!
Господи, вече е рано. Цяла нощ съм тук.
Рано за мен, късно за теб. - Радвам се да те видя.
Как си? - Малко съм...
Невероятен е, нали? - Какво мислиш?
Шибаните снимки!
Направо са прекрасни. - Виж! Виж!
Това е невероятно.
Сякаш изобщо не съм аз.
Номинирана си за три награди "Грами".
Включително и за най-добър нов изпълнител.
Току-що го обявиха.
Аплодисменти за номинираната за "Грами"!
Пил ли си? Вече си пиян?
Пих две питиета.
Сутрин е.
Да.
Приятелче...
Номинирана си за три награди "Грами" и това е страхотно.
Благодаря. Как разбра?
Боби ми каза.
Обади се и каза,
че искат да пея на някакво честване на Рой Орбисън.
Чудесно. - В някаква супер група.
Но ти си номинирана и това е страхотно.
Просто се опитвам да разбера...
"Защо минаваш покрай мен с такъв задник?"
Текста ми ли цитираш? - "Защо ходиш с джинси?"
"Защо се появяваш с такъв задник?"
Какво искаш да кажеш за песента ми?
Слушам я непрекъснато по шибаното...
Няма никакъв смисъл.
Да, продължавай да пиеш.
Така ще откриеш отговора. - Не успях да те науча.
Това ме съсипва. Съжалявам. - Какво?
Не си ме научил? - Ти се излагаш и...
Излагам се? - Кофти ми е за теб.
Просто... - Изобщо не се излагам!
Трябваше да ти кажа. - Ти се излагаш!
Излагаш се, срам те е от самия теб
и си го изкарваш на мен.
Постоянно ти казвам, че не си грозна.
Нямаш нужда от одобрението на всички тези хора.
Защо не ти стигам? - Не искам одобрение.
Искам гаджето ми да ме обича.
Тоест, съпругът ми. - Кой ти е гадже?
Имаш гадже? - Да, имам.
Заболя ме. - Имам гадже.
Нарече ме гадже. - Ти си ми гадже!
Не ме третираш като съпруга и затова си ми гадже.
Не знам какво означава това.
Означава да се стегнеш. Съсипваш се.
Това означава. - Не е вярно.
Така ли?
Искаш ли да пийнем заедно?
За компания?
Не носиш на пиене. - Само гледай!
Тревожиш се прекалено много
какво мислят другите. - Пак започна.
Какво искаш, Джак? Да съм татко ти?
Да си пием заедно? - Да...
Нямаш никакви шансове да си като него.
Той имаше повече талант от теб в малкия си пръст.
Не говори за неща, които не разбираш.
Премина шибаната граница.
Пийни още едно
и ще продължаваме да пием, докато не изчезнем.
Имаш ли хапчета в джоба? - Ти просто си грозна.
Какво? - Грозна си, мамка му.
Разкарай се!
Вън!
Казах да се махаш!
Добре.
Добър вечер.
Долу!
7 и 8 и...
2, 3, 4, 5, 6, 7...
Назад!
6... Хайде, с чувство!
Тласък! Долу, горе! Високо! Ръце!
Шест... Хайде! - Искам да те напусна,
но ти не ме пускаш, да си тръгна не смея.
Убеди ме, че няма да успея! - Спри музиката.
Беше чудесно. - Какво правиш тук?
Едно участие отпадна и се върнах няколко дни по-рано.
Май казах някои неща...
Държах се ужасно.
Ти ме нарани.
Наистина ме нарани.
Съжалявам.
Не си пил.
Какво каза?
Казах, че не си пил. Личи си.
Не, не съм пил.
Трябва да продължа репетицията... - Да.
Може ли да гледам?
Да, добре.
Чакай ме у дома.
Ще те закарам, когато свършиш.
Чакай ме у дома. - Добре.
Как така не искат да пея?
Взели са някакво шибано хлапе в последната минута.
Не ми казаха нищо.
Много пъти сме били от другата страна.
Повече от веднъж.
Да...
Истината е, че те издъних.
Хубаво е, че знам...
Знам да свиря на китара. Ще го направя.
Ще го направиш? - Да.
Къде са мониторите? Не чувам без...
Тук ли е мониторът?
Както казах, за мен е чест.
Не, за мен е чест.
Супер си. Ще бъде забавно.
Надявам се. - Да.
Кой можеше да стане певец?
Нали?
Помниш какво каза Пол.
"Пол Анка ми каза, че имам повече талант..."
"От Синатра." - "От Франк."
Точно така! - Цитат!
Знаеш ли какво му каза Пол Анка?
Не, какво? - Каза му...
"Ако обичаш, отбий до тротоара. Ще сляза на ъгъла."
Добре, но... Господи!
Миличка...
Това е невероятно.
Наградите "Грами".
Здравейте, всички. Как сте?
Ето го и него!
Благодаря. - Как си?
Добре ли си?
Какво? - Добре ли си?
Добре ли си?
Да, страхотно. - Сигурен ли си?
Да, добре съм.
Трябва да отида по-рано, така че ще тръгвам.
Но ще ми кажат къде ще седиш
и ще дойда веднага след това.
Добре. - Не искам да пропусна наградите.
Те са веднага след това. - Добре.
Изглеждаш чудесно. - Пак си с онова изражение.
Така ли? Гледай... Няма го.
Невероятно! Ще те видим на сцената,
ще чуем как пееш.
Джак, колекцията ти от плочи
е направо невероятна.
Вземи си каквото искаш. Няма проблем.
Да си взема каквото искам?
Каза да си вземеш каквото искаш.
Сбъркал е хората!
Мислех, че ще пее.
О, Боже!
Свърши ли? Свърши?
Добре ли си? - Добре съм.
НАЙ-ДОБЪР НОВ ИЗПЪЛНИТЕЛ
И номинираните са...
Тук ли? - Рокси Карлайл.
Ела, скъпи. Седни, седни...
Добре ли си? - Исках да отида до тоалетната,
но ме довлякоха тук. - Прибери си краката.
Трябваше да отида до тоалетната. - Прибери ги.
Обявяват шибаната ти категория. Тихо!
И победителят е... - Да...
Много вълнуващо.
Страхотно!
Али!
Господи! Господи!
Господи!
Това е страхотно!
Какво стана? - Скъпи... Спечелихме!
Затова ли всички... - Да, затова!
Да, Али!
Къде отиваме?
Стой тук. Седни.
Върни се и седни.
Ще остана тук.
Господи, благодаря ти! Изглеждаш великолепно.
Леле!
Божичко!
Не мога да повярвам, че държа това в ръката си.
Благодаря на мениджъра си Рез Гаврон.
Благодаря му, че повярва в мен... - Спечели ли?
Че ми каза да изляза иззад пианото и да се кача на сцената.
Спечели ли?
Благодаря на съпруга си Джак Мейн.
Да се кача ли? - Много те обичам!
Винаги съм искала да пея на голяма сцена
и благодарение на него, това се сбъдна.
Тази вечер се забавляваме много. - Да.
Аз... - Мамка му!
Гледай.
Ако не съм благодарила на някого... - Видя ли, че си там горе?
Да, там съм.
Започнах да пея с този прекрасен мъж
и ще пея с него до края на дните си. Нали, скъпи?
Да.
Благословена съм, че работя с толкова добри музиканти.
Това е сбъдната мечта и мога само да кажа:
Вярвайте в себе си и не се предавайте,
защото на тази сцена има място и за вас.
Мамка му! - Приятна вечер.
Мисля, че се напиках. - Обърни се, скъпи.
Мисля, че... - Скъпи, моля те...
Лошо завръщане. - По дяволите!
Носете към душа. Наляво. - След мен, Улф.
Али, върни се в залата.
Наляво, тате. - Ясно.
Върни се вътре! - Те ще се оправят.
Ще се оправят. - Това е моя работа!
Не причинявай това на дъщеря ми! - Ей...
Какво ти става, мамка му?
Пусни го!
По дяволите! Пази му главата.
Какво? Какво?
Боби ще помогне.
Имаш ли номера на Боби?
Джак, скъпи, трябва да се изправиш.
Така ще се задавиш, скъпи. Изправи се!
Май взех твърде много.
Добре ли си? - Да.
Той е добре.
Всички носите дневниците си
и сте написали домашното си.
Трите неща, които исках да напишете.
Джак, здравей. - Съжалявам, че закъснях.
Не бива да закъсняваш, Джак.
Разбрах, съжалявам.
Къде е дневникът ти?
В стаята ми. - Не, не...
Седни.
Значи се разбрахме. Никой не закъснява.
Добре...
Искаш ли да ни кажеш нещо?
Благодарен съм,
че съм тук
и се опитвам да се държа.
Аз съм Джак и съм алкохолик.
Джак...
И наркоман.
Аз съм виновен за всичко.
Не си всемогъщ, тате.
Яж си вечерята. Яж си храната.
Дори не знам какво е това.
Яж плодове.
Колко пъти пренесе пианото ми по стълбите?
Колко пъти стоеше до мен, докато пишех песни?
Винаги. - Всичко е наред.
Ти не си виновен за нищо.
Ти си най-страхотният човек на света.
От колко време си тук?
От два месеца.
Може ли да се оправи?
Знаеш как е. Оглушееш ли, оглушаваш.
Не знам какво ти е. - Тинитус. Започне ли...
Тинитусът не се лекува. - Да.
Просто чувам постоянен тон. Шум.
Звънене.
Имам слухови апарати... - Знам, затова сме тук.
Сигурен съм...
Увредих си слуха като малък. Често...
Баща ми имаше "Виктрола" - стар грамофон.
Като дете главата ми беше колкото говорителя
и аз много обичах да пъхам главата си вътре.
Той си падаше по блуса...
По цял ден бяхме само двамата.
Брат ми беше навън и се опитваше да постигне нещо.
Взех един от коланите му, вързах го за вентилатора на тавана
и се опитах да се очистя.
Шибаният вентилатор падна от тавана.
Направи ми голяма рана на челото.
Бях по-ядосан от нея, отколкото от това, че не успях.
А той дори не забеляза.
Дори не забеляза, мамка му.
Бил е пиян? - Да.
Шибаният вентилатор стоя на пода половин година.
На колко беше тогава?
Почти на 13.
Миришеш на хубаво.
Ти също. И изглеждаш добре.
Много плувам.
Плуваш? - Има басейн.
Харесва ми, че плуваш. - Да...
Басейнът е чудесен. - Да.
Как е Чарли?
Чарли е много сладък.
Седи до вратата ей така.
Чака татко.
И двамата чакаме татко.
Останаха три седмици.
Ще се върнеш у дома, нали?
За какво говориш?
Ще се върнеш у дома като те пуснат?
Не искаш ли да се върна? - Не, искам.
Просто се чудя дали... Аз...
Къде другаде да отида? - Не знам.
Просто си помислих, че...
Джак си е... - Чакай, чакай!
Защо говориш така? - Не знам. Сигурно...
Чудех се дали без пиенето ще искаш да се върнеш у дома.
Когато се запознахме, пиеше, а сега не пиеш.
Не бях пиян през цялото време.
Знам, но...
Но нещата се влошиха, докато бяхме заедно.
Спокойно, няма проблем.
Просто се чудех...
Ще направиш каквото искаш.
Каквото искам? Искам да съм с теб.
Затова съм тук. - Знам, знам.
Просто искам да си щастлив.
Работя по въпроса.
Винаги ще съм с теб.
Донесох нещо.
Искам да знам...
Какво е това?
"Моя любов."
Криеш любовни песни?
Не бих...
Не бих казал, че съм я скрил.
Започнах да пиша текста, докато бяхме у дома.
Не знам... Просто се изля от мен върху този лист.
Сложих я в тетрадката ти...
Реших, че ще я намериш,
когато дойдеш на себе си.
Е, намерих я.
Слушай...
Аз...
Съжалявам.
Няма нищо.
Няма нищо, не си виновен ти.
Съжалявам, че го направих.
Няма нищо.
Не си виновен ти. Това е болест.
Но аз те изложих.
Изложих те и... - Не се срамувам от теб.
Беше ужасно.
А и татко ти...
Татко ми те обича, знаеш го.
Знам, но аз...
Всичко е наред. - Знам, но...
Всичко е наред.
Намерих най-доброто решение и за двама ни.
Джак ще дойде на турнето с мен.
Ще започнем с дуетите. Знам, че ще може
да пее и сам. - Разбираш, че това не е вариант.
Никога не е бил така потопен в изкуството.
Отново чува. - Али, няма начин
да вземеш Джак на турнето с теб. Няма начин!
Разбираш ли какво ти казвам?
Знаеш ли какво? Щом няма да стане,
тогава отмени шибаното турне!
Ако групата ни беше с по-добро име, можеше и да успеем.
Проблемът е, че приличаме на дует баща и син.
Няма много такива.
Със сигурност ти развалях имиджа.
Просто не можах да намеря по-добър китарист
в целия проклет щат.
Къде е, мамка му?
Ето там.
Благодаря за возенето.
Винаги, Джак.
Знаеш ли... Когато...
Когато ти казах, че...
Че съм ти взел гласа.
Ти беше моят идол, не татко.
ЖИВОТЪТ В РОЗОВО
Какво беше това?
Здрасти.
Искам да разбера какво мислиш за това.
Това, което свиреше, звучеше невероятно.
Благодаря. - Радвам се, че го чух.
Благодаря. Двамата с Чарли поддържахте втори глас от двора.
Чувам я в главата си от месеци. Ще е хубаво да я чуя и...
Думите са прекрасни. - Сериозна работа.
Искаш да го изпея?
Боже, не знам. Знаех, че ще го поискаш.
Отново сред живите.
Извинявай, дълго ли чакаш? - Здрасти, Джак. Не.
Али не е у дома.
Знам. Казах й, че ще я чакам тук, ако не е проблем.
Разбира се.
Заповядай.
Благодаря ти, че се грижи за момичето ми, докато ме нямаше.
За нея - всичко.
Каза ми за европейското турне.
Това е сериозно постижение толкова рано в кариерата.
Помня, че минаха десет години
преди да стигна до Европа. - Лятото на 2004 г.
Тогава ли беше?
Знаеш, че ние не сме приятели.
Докато теб те нямаше, ние свършихме сериозна работа,
за да оправим гафовете ти.
Едва намерихме начин.
Почти унищожи цялата й кариера.
Разбираш ли го?
Тя няма да ти го каже никога.
Прекалено много те обича.
Хората й се подиграват за това, че е омъжена за теб.
Срамно е.
Да бъдем честни. И двамата знаем,
че скоро ще се върнеш към истинската си страст.
И когато това стане,
не искам тя да е до теб.
Ей...
Имам добра новина.
Така ли?
Няма да ходя в Европа.
Ще отменим тази част от турнето и ще съм тук цяло лято.
Чудесно, нали?
Какво стана?
Нищо.
От компанията харесват албума, той се продава добре
и те искат да използвам момента,
за да запиша още един.
Рез е много ентусиазиран. Ще бъде страхотно.
Довечера е последният ми концерт.
Шумен финал в зала "Форум".
Чудесно.
Нали?
Защо не дойдеш с мен?
Ще изпеем "Плитчините" заедно.
Феновете ще полудеят като те видят.
Хайде, каубой.
Защо не? Добре.
Да?
Добре.
Ще изпратя кола да те вземе.
Като стигна там.
Ще се видим там.
До скоро, нали?
Ей...
Какво?
Просто исках да те погледна още веднъж.
Чао, скъпи.
Чао.
Ела тук, Чарли.
Ела тук.
Благодарим ти, че ни събра заедно.
Моля те, боже, бди над танцьорките, оркестъра
и над съпруга ми Джаксън.
Много се радваме, че тази вечер той ще е с нас.
Очаква ни голяма вечер.
Във "Форум" в Лос Анджелис сме. Да го направим!
Защо направи така?
Той дойде ли?
Няма го.
Няма го?
Ще направиш "Плитчините" сама.
Китарата е на сцената. Всичко си остава същото.
Какво?
Китарата е на сцената. Всичко си остава същото.
И двата куплета.
Сигурно се е притеснил.
Изпрати някой вкъщи.
Вече го правя.
Имам 15 секунди.
В плитчините...
Далече сме от плитчините.
Аплодисменти за съпруга ми Джаксън!
Мога да остана, ако искаш.
Едно хлапе започна да пее негова песен в бара онази вечер.
Свирят песните му навсякъде.
Първо се ядосах.
Не знам защо.
Мисля, че се питах...
Как могат тези хора да си мислят, че го познават?
Че знаят кой е?
Но после нещо се промени.
И ме успокои.
Явно не е било напразно.
Последното нещо, което му казах, беше лъжа.
Чуй ме!
Вината не е твоя.
Просто не е.
Знаеш ли кой е виновен?
Джак.
Само той.
Никой друг.
Нито ти, нито аз.
Единствено Джак.
Не спирам да повтарям
последния ни разговор в главата си.
Джак казваше, че музиката е 12 ноти и една октава.
12 ноти и октавата се повтаря.
Една и съща история.
Отново и отново.
Вечно.
Музикантът може да покаже на света
само как вижда тези 12 ноти.
Това е.
Той обичаше начина, по който ги виждаш ти.
Не спираше да повтаря:
"Харесва ми как ги вижда, Боби."
Здравейте, аз съм Али Мейн.
Благодаря ви, че дойдохте днес да почетете съпруга ми.
Той написа една песен за мен.
Бих искала да я изпея за него.
И с ваша помощ може би ще успея.
Благодаря ви.
Наистина.
Благодаря ви.
Бих искала да имаме време
за едно последно сбогом.
Да ти кажа най-важните неща
и може би дори да поплача за теб.
Ако знаех,
че говорим за последен път,
щях да разкъсам сърцето си на две,
за да запазя част от теб.
Не искам докосване друго.
Не искам огъня на друг.
Други целувки не искам да има,
нито да казвам друго име.
Не искам да дам сърцето си
на друг непознат.
Не искам да започва нов ден,
не искам слънцето да грее над мен.
Не, никога вече, няма как
да обичам пак.
Няма да обичам пак.
Когато се срещнахме,
не вярвах, че ще се влюбя.
Не вярвах, че в прегръдките ти
ще искам да се изгубя.
Боже, как искам да се престоря,
че ти все още си тук.
Защото светът ми не спира да се върти,
а аз на едно място стоя.
Не искам друг да ме докосва.
Не искам огъня на друг.
Други целувки не искам да има,
нито да казвам друго име.
Не искам да дам сърцето си
на друг непознат.
Не искам да започва нов ден,
не искам слънцето да грее над мен.
Няма да обичам пак.
Не искам пак любов да чувствам,
тя е само между нас.
Не искам нито миг да губя.
Не искам аз на друг да дам
по-добрата част от мен.
По-скоро ще те чакам да се върнеш.
Не искам друг да ме докосва.
Не искам огъня на друг.
Други целувки не искам да има,
искам да казвам твоето име.
Не искам да дам сърцето си
на друг непознат.
Не искам да започва нов ден,
не искам слънцето да грее над мен.
Аз няма да обичам пак.
Няма да обичам пак.
Не, няма
да обичам
пак.
РОДИ СЕ ЗВЕЗДА
В ПАМЕТ НА ЕЛИЗАБЕТ КЕМП
Превод на субтитрите: Христо Христов