FÖRTEST APOLLO 1 CAPE KENNEDY, FLORIDA, 27 JANUARI 1967
Besättningen är på väg in i kapseln.
Uppfattat.
Inspirerat av president Kennedy
har Amerika, på bara sju år, klarat den utmaning han kallade:
"Det mest riskfyllda, farliga och största äventyr
"människan någonsin gett sig in på."
Efter att i åratal ha legat efter ryssarna med vårt rymdprogram,
och efter den plötsliga och hemska branden
på startplattan vid ett rutintest
då astronauterna Gus Grissom,
Ed White och Roger Chaffee dog,
fanns stora tvivel att vi skulle hinna före ryssarna till månen.
Men ikväll, 18 månader efter tragedin med Apollo 1,
20 JULI 1969 HOUSTON, TEXAS
såg hela världen med vördnad hur Neil Armstrong och Buzz Aldrin
landade på månen.
Den stora nyheten kom nyss.
Kontrollrummet gav just besättningen tillstånd
att lämna farkosten
och alltså bege sig ut på månen
mycket tidigare än väntat, kl. 21.00 östkusttid.
Det viktiga när man tränger sig in i månlandaren är ens inställning
och hastighet.
Det här är jag i huvudmodulen och det här är du...
-Okej. -...i månlandaren.
Det här är sonden.
-Är det sant? -Absolut.
När du känner att den glider in, när allt går som smort
finns det ingen bättre känsla.
-Lite vätskepåfyllning. -Vad firar vi?
Hur går det på kontrollen?
Det är nervöst. De går mest omkring och röker.
Gene Kranz är hypernervös. Jim Lovell.
Det här är Tracey.
-Hur står det till? -Mannen med stort M.
Gemini 7. Gemini 12. Apollo 8. De var först runt månen.
Han gjorde tio varv.
Med bara en hand på ratten. Känn er som hemma.
Marilyn!
Det här är Houstons sista champagne.
-Bra. -Allt okej?
-Allt enligt planerna. -Ser bra ut. Kadett Lovell.
-Hej, pappa. -Lägg den på kylning.
-Tänker du klippa dig i veckan? -Jag har skollov.
Klipp dig.
TIME - ÅRETS MÄN
ASTRONAUTERNA ANDERS, BORMAN OCH LOVELL
-Jag hade velat vara där ikväll. -Vem hade inte det?
Oroa dig inte. Vi får vår chans.
De fortsätter med programmet till nummer 14.
Min kusin ringde.
Frågade vem vi mutat för att få åka med Lovell.
Jag sa att de ville vara säkra på att han fick de bästa.
Det hade de rätt i.
Vilken kanal ska vi ha?
Ta Walter!
Jules Bergman!
Höj volymen, John!
Jag uppskattar
att ni alla kommit till genrepet för min landning med Apollo 12.
Sitt ner, Conrad.
Vi borde alla ta oss tid att begrunda
den exemplariska,
fan, närapå hjältemodiga insats
som Neil Armstrongs reserv utfört vid denna historiska månvandring,
och givetvis också hans team.
En applåd för Jim Lovell, Ken Mattingly och Fred Haise.
Där är han! Tysta allihop!
Ungar!
Ni fick en bra bild, va?
Vi kan bekräfta öppningens position, som jag tror är i bild.
DIREKT FRÅN MÅNENS YTA
-Är det för sent för honom att avbryta? -Han kan fortfarande låta bli.
-Någon måste bara vinka iväg honom. -Gå tillbaka, Neil!
Gå tillbaka!
Neil, vi ser dig komma ner från stegen nu.
Titta på de där bilderna.
Jag är vid stegens slut.
Månlandarens fötter sjunker bara ner ungefär
tre, fyra centimeter.
Det är nästan som puder.
Armstrong står på månen.
Neil Armstrong, 38-årig amerikan,
står på månens yta
idag den 20 juli, 1969.
Det är ett litet steg för människan
men ett stort kliv för mänskligheten.
Han sa:
"Det är ett litet steg för människan, men ett stort kliv för mänskligheten."
ARMSTRONG PÅ MÅNEN
Du är full.
Jag är inte van vid champagne.
Inte jag heller.
Jag orkar inte städa. Vi säljer huset.
Okej, vi säljer huset.
De är tillbaks inuti nu och tittar upp på oss.
Är det inte häftigt?
Jag slår vad om att Jannie Armstrong inte får sig en blund i natt.
När du var på månens baksida med åttan sov jag inte alls.
Jag bara dammsög om och om igen.
Christopher Columbus, Charles Lindbergh och Neil Armstrong.
Neil Armstrong.
Numera lever vi i en tid då människan har gått på månen.
Det är inget mirakel.
Vi bestämde oss för att åka.
Med Apollo 8 var vi så nära
bara 110 kilometer ner och
det var som om jag hade kunnat
gå ut och gått på den.
Jag vill tillbaka.
Var är mitt berg?
Där uppe vid...
Ser du var skuggorna korsar
den vita ytan? Det är Stillhetens hav
och ditt berg är vid kanten av det.
Det är ditt berg. Mount Marilyn.
Jag ser det inte.
Du måste titta noggrannare.
Titta noggrannare
medan jag...
MONTERINGSHALL CAPE KENNEDY, FLORIDA, 30 OKTOBER 1969
Astronauten är den mest synlige i ett väldigt stort lag.
Alla vi, ända ner till städaren,
är stolta över att medverka.
Hur var det nu? "Ge mig en hävstång stor nog, så flyttar jag världen"?
Det är vad vi gör här. Det är gudomlig inspiration.
Det är den bästa egenskapen vi har, tron att allt är möjligt.
Saker som en dator som får plats i ett enda rum
och innehåller miljoner data
eller en Saturn 5-raket.
Det är den här som ska ta Alan Shepard
och hans team till den första etappen av uppdraget med Apollo 13.
När ska du upp igen, Jim?
Jag har utsetts till befälhavare på Apollo 14 sent nästa år.
Om det blir någon Apollo 14.
Folk i min delstat undrar varför vi fortfarande
finansierar det här programmet när vi ändå hunnit före ryssarna.
Tänk om Columbus kommit tillbaka från den nya världen
och ingen följt i hans spår.
Lystring, all personal. Utrym våning 3.
Några andra frågor?
Hur går man på toa i rymden?
Det är en högteknologisk process
som går ut på att veva ner rutan och leta efter en mack...
Här har vi Deke Slayton.
Du kanske kan svara på damens fråga.
Deke är en av Mercury 7-astronauterna, mitt herrskap.
Nu är han vår chef. Han delar ut flyguppdragen,
så givetvis mutar vi honom med en del av lönen.
-Hur mycket den här månaden? -Kan jag få prata med dig?
Visst.
-Någon hemma? -Jag är ingen hejaklacksledare!
Du förstår inte! Jag jobbade så hårt!
Jag kanske inte förstår,
men du går inte ut i de där kläderna.
Hon har inte ens behå! Man ser allt!
Tyst!
Hej allihop. Bus eller godis.
Du vet påskresan vi planerat till Acapulco?
Resmålet kanske ändras en aning.
Jaså?
Kanske
månen.
Al Shepard har fått öroninflammation
så vi har blivit befordrade till förstateam på Apollo 13.
Längst fram i kön och sen till Fra Mauro.
Sex månader? Flyttas det fram sex månader?
Pappa, får jag gå ut så här?
Visst.
Nej! Absolut inte.
Går det inte lite fort? Är ni redo om sex månader?
Vi kommer att vara redo. Jag skulle inte vilja vara nära Al ikväll.
Jag måste över dit och komma igång.
Åk.
Jag kommer att gå på månen.
Jag vet. Otroligt.
Det är 13, givetvis. Varför 13?
Det kommer efter 12.
Apollo 13, klartecken för dockning.
Alla system nominella och fungerande.
S-4B är stadig, huvarna är av.
BEMANNADE RYMDCENTRET HOUSTON, TEXAS, 3 MÅNADER FÖRE START
Sonden är klar. Dockningsmålet är klart.
Jag närmar mig. Två... ett... markera.
23 meter. Vi närmar oss dockningsmålet.
Vi stänger av några av styrraketerna. Vi får se vad han gör.
Vänta lite.
Förlorade något. Kan inte kompensera uppåt.
Houston, vi driver nedåt och bort.
-Vill du backa och försöka igen? -Nej, jag klarar det.
Låt mig försöka räta upp oss lite.
-Jag återställer antennen. -Har fått tillbaka målet i skalan.
Stabilt. Ställ ventilerna.
-Tolv meter. -De är grå.
Sex.
Tre meter.
-Fick den. -Så där, ja!
-Så där, ja. -Snyggt jobbat, Ken.
-Mina herrar, så ska det gå till. -Det fick mig att vakna.
Reservbesättningen för Apollo 13, er tur.
-Snyggt, mina herrar. -Det var tre timmars leda
och sju sekunder ren skräck.
Duktigt jobbat, killar. Ni vann julskinkan.
Snyggt försök, Frank.
Du satte dem på plats.
Men det var inte perfekt. Jag använde för mycket bränsle.
Du ligger över kurvan.
Inte med mycket. Jag vill göra om det.
Vi ska upp och köra till Bethpage kl. 07.00 imorgon.
-Vi lyfter kl. 07.00. -Jo, jag vet
men min vändning är för långsam.
Jag tycker vi ska träna på det igen.
-För att få det rätt. -Programmera allt, Frank.
Okej, reservbesättningen. Ni får vänta.
Förstabesättningen ska köra igen.
Apollo 13, vi har stängt av S-4B
och alla system är nominella.
Ställ in S-bandsantennen på B
och på den främre, väl inne i landaren.
Det ser bra ut.
HUVUDALARM
Vi har ett problem.
Lågt kabintryck. Jag repeterar, lågt kabintryck.
-Ken, på med hjälmen! -Jag kan inte låsa den!
Houston, nåt har gjort ett hål i oss! Trycket sjunker!
Herregud!
Jag trodde stjärnorna skulle ramla ner.
23 MARS, 1970 - 3 VECKOR FÖRE AVFÄRD
Fånigt. Det kan de inte.
Du är en smartare unge än jag var.
Hur lång tid tar det att komma till månen?
Fyra dagar.
Det är ganska lite.
Det här är S-4B-steget
som skjuter iväg oss från Jorden
som en gevärskula,
tills månens dragningskraft fångar upp oss och drar in oss
i en cirkel runt månen
vilken kallas omloppsbana.
Fred och jag flyter genom tunneln till månlandaren,
den här spindelliknande grejen.
Den rymmer bara två människor och är bara till för att landa.
Sen styr jag den, vänder runt
och flyger ner den,
justerar position, höjd, rollvinkel
för en fin, mjuk månlandning.
Bättre än Neil Armstrong. Mycket bättre än Pete Conrad.
Kände du astronauterna som brann upp?
Ja. Jag kände dem.
Kan det hända igen?
Du, jag ska berätta en sak om branden.
Många saker gick snett.
Dörren.
Den kallas lucka. De fick inte upp den när de ville gå ut.
Det var en sak som gick fel.
Mycket gick snett vid branden.
Har de fixat det?
Ja. Absolut. Vi har fixat det.
Det finns inga problem längre.
Jag fattar inte att du fortfarande måste framträda.
Tja, Henry Hurt var på mig.
När du har så mycket träning borde de inte ens be dig.
Det är programmet. Du vet, det är NASA.
Du är Jim Lovell, inte sant?
Du! Turtalet 13!
Kör hårt!
Det är andra gången det händer.
Jag tittade på barnens skolschema.
Det är en stressig vecka.
Jag tänkte skippa uppskjutningen.
Barnen behöver mig hemma.
Vi har haft de här barnen ett tag.
Det har aldrig stoppat dig de andra gångerna.
Din mamma har precis haft en stroke.
Mamma mår bra.
Jag har sett uppskjutningar förr.
De andra fruarna har inte sett tre.
Jag orkar nog inte gå igenom det igen.
Jag längtar tills det är över.
Du missar en jäkla show.
Hej då. Vi ses om ett par veckor.
Sköt om dig. Ta med en månsten hem.
-Numret 13 stör er inte? -Bara om det är fredag.
4 DAGAR FÖRE AVFÄRD
Apollo 13 skjuts upp klockan 13.13
och går in i månens gravitationsfält den 13 april?
Ken Mattingly har gjort några vetenskapliga experiment
om just det fenomenet.
Jag lät en svart katt
gå på en trasig spegel
under månlandarstegen. Det gick utmärkt.
Vi funderar också över ett brev
där man föreslog oss att ta med en gris som lyckomaskot.
Stör det er att allmänheten ser det som en rutinresa?
Det finns inget rutinmässigt över att åka till månen. Det lovar jag.
Jag tror att en astronauts sista uppdrag,
hans sista resa, alltid är speciell.
Varför är det din sista?
Jag har befälet på den bästa rymdfärjan
med den bästa besättning man kan önska sig,
och jag kommer gå på ett ställe där det är 200 graders skillnad
mellan sol och skugga.
Kan inte tänka mig att något skulle kunna överträffa det.
2 DAGAR FÖRE AVFÄRD
Vi har mötet klockan 09.00 imorgon.
-Det funkar inte, Walter. -Varför?
Freddo och jag ska kolla yttesterna
och Ken ska in i simulatorn igen. Vi går igenom färdplanen ikväll.
Jag besöker den här vackra maskinen senare.
Jim, vi har ett problem.
Vi fick precis tillbaka blodproverna. Charlie Duke har mässlingen.
Vi behöver en ny reserv.
-Ni har alla varit i kontakt med honom. -Jag har haft den.
Inte Ken Mattingly.
Vill du ändra min besättning två dagar före uppskjutningen,
när vi lärt oss förutse och avläsa varandra?
Ken kommer att bli väldigt sjuk
precis då du och Haise kommer tillbaks från månens yta.
Illa valt tillfälle för feber.
Jack Swigert har varit borta i flera veckor.
Han är kvalificerad för det här uppdraget.
Han är en duktig pilot, men när var han i en simulator senast?
Jag är ledsen. Jag förstår hur det känns.
Vi kan göra två saker.
Vi kan antingen ta bort Mattingly och ta Swigert,
eller flytta er alla till ett senare uppdrag.
Jag har tränat för Fra Mauro
och det här är läkarskitsnack, Deke!
Om du insisterar på Ken lyfter du inte med Apollo 13.
Det är ditt beslut.
Låt det ringa.
Nej, jag måste svara.
-Varför? -Jag är i reservteamet
och reservteamet måste fixa gästlistan och boka hotellrummen.
Ja.
Jag förstår.
Tack.
Fan.
Läkare.
Jag kände det på mig när de började ta blodprover...
Jag vet att det är deras problem om jag blir sjuk där uppe, men... fan!
Jisses.
Swigert blir bra.
Han är stark.
Det blir ett jäkla uppdrag. Ett för historieböckerna.
Är du säker? Ska jag prata med Deke?
Jag vet att vi kan lösa det här.
Det var mitt beslut.
Det måste ha varit tufft.
Du, jag har inte mässlingen.
Jag kommer inte att få den heller.
Ken, vänta.
Kursen är stadig. Vi ligger rätt.
Vi är på program 64 i 0,05 G
så vi känner tyngdkraften nu.
Houston, vi är på 122 000 meter och påbörjar återinträde.
Signal på väg att försvinna.
Ingångsvärden normala, radion tyst.
Vad pågår här?
Vi går in för snävt.
Jag slår på manuell styrning.
-Houston, vi går på SCS. -Uppfattat, 13.
Tre G.
Fem G.
Vi kommer in för brant.
Jag håller rollen, ser om vi kan ta oss ut.
Åtta G.
Nio.
Tio.
-Tolv G. -Tolv G. Vi brinner upp.
Fan!
Han fick falska värden vid ingången.
Inte ens Mattingly klarade det första gången.
Hur känner du dig, Freddo?
Kolgrillad.
Vad hände?
Kom in för brant. Vi är döda.
Verkligen.
Vi var i program 67.
Vi får göra om det här, tydligen.
Låt oss bara få nollställa allt.
Jim, kan vi talas vid?
Visst, Deke.
Vi stänger av och går igenom det själva.
Hade jag en dollar för varje gång de dödat mig i den här
skulle jag inte behöva jobba för dig.
Vi har två dagar på oss. Vi kommer att vara redo.
Vi gör om det.
Gör om det.
Ner, Fred! Stephen, kom hit!
KVÄLLEN FÖRE AVFÄRD
Vi får inte korsa gatan.
Vi vill inte ge pappa våra baciller så han blir sjuk i rymden.
Hej, killar. Ni är väl snälla mot mamma?
Gumman, du ser strålande ut.
Men det där ser ju ut som Marilyn Lovell.
Kan inte vara hon. Hon kommer inte till uppskjutningen.
Det skulle visst bli en jäkla show.
Vem sa det?
Nån jag känner.
Du kan inte leva utan mig.
Okej, allihop. Då säger vi godnatt.
-Vi har en stor dag framför oss. -Godnatt!
Hörde du om Ken?
Ja.
Bakåt, tack.
Guenter Wendt!
Undrar åt vilket håll han vänt?
-Du gå på månen, ja? -Ja. Ja, vi gå och
och stå på månen.
Hur mår du? Bra?
Det kan bli lite varmt här.
-Hur mår du idag? -Bra.
-Redo? -Ja.
SAFARI INN - FÄRG-TV
LYCKA TILL APOLLO 13
Åh, Gud, nej!
-Vi har syrereningssystemet. -Klart.
-Vi har hjälmringen. -Klart.
Kommunikationssladden på.
-Fred. -Ja?
-Tuggummit. -Förlåt.
Tack.
Jag ska ge dem en underbar resa.
Så klart du ska.
Mer luft?
Vill du ha ett äpple?
Jag hatar det redan.
Du ska inte föda precis nu, eller?
Nej. 30 dagar till det här avfyrandet.
KONTROLLRUMMET I HOUSTON, TEXAS
Till Gene.
Hans fru har sytt en ny uppdragsväst.
Den senaste såg ut som ett loppisfynd.
En tradition är alltid en tradition.
Uppfattat.
Den här är från din fru, Gene.
Tack, Tom.
Jag började bli orolig.
Så där ja.
-Jag gillar den. -Flådig.
Jim, du är klar.
Jätteflott.
Jag antar att vi kan åka nu.
Spara applåderna till landningen.
Apollo 13 flygledare, hör upp.
Ge mig klartecken för uppskjutning.
-Bärraket. -Kör.
-RETRO. -Kör.
-FIDO. -Kör.
-Styrsystem. -Kör.
-Läkare. -Kör.
EECOM.
-Kör. -GNC.
-TELMU. -Kör.
-Landaren. -Kör.
-Samordning. INCO. -Kör.
-FAO. -Kör.
-Nätverk. Räddning. -Kör.
-CAPCOM. -Klara, kör.
Uppskjutningskontrollen, Houston här. Klart för uppskjutning.
Uppfattat, Houston.
UPPSKJUTNINGSKONTROLLEN CAPE KENNEDY, FLORIDA
Startplattan, status?
Vi är klara för uppskjutning.
Tid minus 60 sekunder, nedräkning påbörjad.
-Avvakta. -Uppfattat.
AVBRYT
Bränslepumparna.
Nu så. Ett par dunsar, sen kör vi ut posten.
Kontrollen, det här är styrenheten. Klart för uppskjutning.
Vi är klara för uppskjutning.
Tid minus
femton, fjorton,
tretton, tolv, elva,
tio, nio,
åtta, sju,
sex.
Tändningssekvens påbörjad.
Tre... två... ett.
Tändning!
Klockan går!
Den har lyft!
Houston, vi har lämnat tornet klockan 13.13.
Vi tar över nu.
Kom igen, sötnos.
Höjd enligt beräkningar.
Hastighet enligt beräkningar.
Roll klar. Vi vänder oss.
13, var beredda på Ett Bravo.
FIDO, hur ser det ut?
Ser bra ut. Precis i linje.
Ni har släppt huvarna.
Uppfattat. EDS till manuellt läge.
Motorn.
Var beredda på en liten ryckning.
Det var en duktig ryckning.
UTSKJUTNING MOTOR ELD
Räddningsraket av.
Vi har förlorat mittmotorn. De andra fyra kör.
Uppfattat, 13. Vi får samma info.
Kan du bekräfta det?
-Riktigt. Vi verkar ha förlorat den. -FIDO, vad innebär det?
Invänta.
Måste kolla om IU:n kompenserar förlusten av nummer 5.
AVBRYT
Houston, vad gör vi med motor fem?
Vi fortsätter. Vi klarar oss så länge vi inte förlorar en till.
-Uppfattat. -Osäkert varför den slocknat
men de andra fungerar, så vi bränner dem
lite längre.
Uppfattat. Gyrokontrollen är bra.
Vårt läge är bra.
Vi verkar ha haft vår resas missöde.
-13, beredskap för steg ett. -Uppfattat.
S-2 släcks. S-4B tänds.
Dragkraften ser bra ut.
S-4B separeras om 10 sekunder.
13, Houston här. Uppskattad separation på 12 plus 34.
Vi närmar oss 12 minuter och 34 sekunder.
Och...
Stängd!
Avstängning.
Mina herrar, så ska det gå till.
Jösses. Hoppas jag kan sova.
Det lät högt, mamma.
Håll mig i handen.
Kan inte fatta att du gjort detta fyra gånger.
Det värsta är över.
Är det?
Du, det här är inte över för mig förrän han landar igen.
Men du ser så lugn ut.
Hade jag kollats för det här uppdraget, hade jag inte godkänts.
-Mrs Lovell! Mrs Haise! -Får vi prata med er?
Bara ett par ord?
Kom ihåg att du är stolt, glad och förtjust.
-Hur mår ni? -Tja, väldigt stolta
väldigt glada, och förtjusta.
S-4B avstängd.
Translunär-injektionen ser bra ut.
Uppfattat, FIDO.
Vi ska till månen!
Vi har fått tillbaka signalen på Hawaii.
Allt ser bra ut.
Kapselpiloten här.
Jag och Jim har bytt plats. Jag sitter i styrsätet.
Jag ska förbereda för vändning och dockning.
Uppfattat, Jack.
Freddo, är du okej?
Vi vänder oss och plockar fram månlandaren.
Odyssey, ni är klara för dockning
och säkra lufttrycket i kabinen.
Uppfattat.
Vi är klara för CSM-delning.
Alla SMRCS-ventiler är grå.
Okej, kapselpiloten.
Hon är din.
Houston, vi fick en bra delning.
-S-4B ser stabil ut. -Motorerna verkar fungera.
-Bekräfta då, 13. -Vi ska vända oss
för att ligga i linje med landaren.
Vet du, Freddo, Frank Borman
spydde nästan hela vägen dit på Apollo 8.
Jag är okej. Åt bara för mycket frukost. Nu jobbar vi.
Vänder uppåt.
Kurva, 2,5 grader per sekund.
Uppfattat, Jack.
Vi ser att ni vänder.
Håll ett öga på mätaren.
Kan inte Swigert docka, är det kört.
-Hur är linjen? -GDC rät.
Fart framåt.
30 meter.
Se upp med linjen.
Oroa er inte, killar.
Jag har full koll.
Freddo, säg till när du är redo.
Fortsätt så.
-Hur ser det ut? -Vi är inte där än. 12 meter.
Sex.
Kom igen, parkera den.
Tre meter.
Den sitter.
Då så.
-Indikatorerna är randiga. -Dra in sonden.
Houston, vi har dockat.
Vi förstår. Bra jobbat, Jack.
Vi börjar om med procedur 17.
Houston, vi drar ut månlandaren.
Uppfattat, 13.
Nu bär det av till Fra Mauro.
-Jag vill ur den här dräkten. -Houston, vi är redo
för att påbörja PTC-rotation,
och när vi väl kommit igång, äter jag och Jack.
-Jag är också hungrig. -Är du säker?
Jag skulle kunna äta vad som helst.
-Det här går ju bra. -Det verkar så.
Vi kollade just nedkylningssystemet...
-Vi ses imorgon. -Sköt om dig.
DAG 3 13 APRIL
Synd att vi inte kan visa det här på TV.
Verkligen synd.
Utsläpp överbord.
URINUTSLÄPP
AVLOPPSUTSLÄPP
Här kommer den,
stjärnbilden Orion.
En vacker syn.
Barbara, vi ska till din fars sändning.
Nej! Jag kommer aldrig ut mer!
Jag hatar Paul! Ingen får nånsin spela deras skivor igen!
Är det fortfarande för att de där dumma Beatles splittrats?
De är inte dumma! Du är dum!
Jag vet att du sörjer.
Jag följer inte med! Pappa ser oss ändå inte!
Hela världen kommer att följa sändningen, och det ska vi också göra.
Godkväll, Amerika,
och välkomna ombord på Apollo 13.
Jag heter Jim Lovell, och ikväll sänder vi
ungefär 320 000 km
ifrån Jordens yta,
och vi har lite godsaker för er ikväll.
Vi tänker visa er precis hur
livet är för oss tre
ute i yttre rymden.
Det första vi vill göra
är att ge er rätt bakgrundsmusik.
Kör igång, Freddo.
Det där skulle vara ledmotivet till 2001,
till vår kapsel Odysseys ära.
Vi verkar ha fått lite ändringar i sista minuten.
När jag åker iväg med Apollo 19, tar jag med alla mina Johnny Cash-skivor.
-Hej, Marilyn. -Vem sänder det här?
Alla bolagen övergav oss.
En sa att en månresa
är lika spännande som en resa till Pittsburgh.
Min son ska vara på TV.
Han är i yttre rymden.
Det här är alla kanaler vi får in, mrs Lovell.
Det är den där jäkla TV-tidningens fel.
Hänsynslösa vaktmästare.
Brutala bärare...
Vet de att det inte sänds?
Vi berättar det när de kommit tillbaka.
Om någon från Skatteverket tittar
så glömde jag fylla i min deklaration.
Jag hade tänkt göra det idag...
Det är inte kul. De sätter dit honom.
Gott folk, vi går ner till månlandaren.
Följ mig.
När vi är redo att landa på månen
kommer Fred Haise och jag att sväva genom den här tunneln
in i månlandaren, vi lämnar...
EECOM, fläktarna kommer att gå på
i både vätgas- och syretankarna, eller hur?
...farkosten kommer att vara ansluten.
Gott folk, ni ser själva
att Aquarius inte är mycket större än ett par telefonkiosker.
Landarens skal är på vissa ställen
inte mycket
tjockare än ett par lager
aluminiumfolie, och det ska skydda oss från vakuumet i rymden.
Vi klarar oss därför att landaren endast är gjord för resor i rymden.
Fred Haise, den upplyste.
Vi tar oss upp i tunneln nu, tillbaka till Odyssey.
Okej, vi har återvänt till...
Avvakta, Houston.
Lurad!
Houston, ljudet ni hörde var Fred Haise som stängde ventilen.
Han skrämmer upp oss varenda gång han gör det.
Vi kommer att stänga Aquarius
och återvända till Odyssey.
Vår nästa sändning blir från Fra Mauro på månens yta.
Det här är besättningen på Apollo 13
som önskar er alla på Jorden
en trevlig afton.
Okej.
Pappa var rolig.
De kanske sänder lite på nyheterna ikväll.
Det kunde man tycka.
Hej då.
Med Jacks restskatt och Fred Haises uppvisning
skulle jag vilja kalla det en lyckad sändning.
Det var en lysande uppvisning.
Tack, Houston.
Vi ska gå igenom några standardprocedurer.
Vi vill att ni rollar till 0-6-0 och undviker häftiga rörelser.
Uppfattat. Rollar till höger, 0-6-0.
Starta fläktarna i syrgastankarna.
Uppfattat.
SYRGASFLÄKTAR - AUTO
HUVUDALARM
Vi har ett problem här.
-Vad gjorde du? -Inget. Rörde om i tankarna.
Houston här. Upprepa, tack.
Houston, vi har ett problem.
KRETS B SPÄNNINGSFALL
Vi har spänningsfall i krets B.
-Mycket aktivitet i styrraketen. -Vad är det med datorn?
Den kopplade ur. Där har vi nästa alarm.
-Jag kollar lägena. -Det där var ingen ventil.
Det kanske är i C. Jag återställer RCS.
Varning i styrsystemet.
Vi har multipel varning. Vi måste nollställa och göra en omstart.
Jag går över på SCS.
Hastigheten på deras pulsar är skyhög.
-EECOM, vad läser du av? -Syrgastank 2 utan tryck.
Tank 1 är på 725 och faller.
Bränslecell 1 och 3 är...
Vad pågår här? Jag återkommer.
Flygkontrollen.
-De är farligt nära gyro-låsning. -Jag tappar radiosignalen.
De måste byta till manuellt.
-De måste göra det manuellt. -En i taget.
Är det instrumentfel, eller ett riktigt spänningsfall?
Jag får upp fyrdubbla fel. Det är omöjligt.
Det måste vara instrumenten.
Lås luckan. En meteorit kan ha träffat landaren.
Tunneln svänger verkligen.
Houston, vi hörde en kraftig smäll i samband med alarmet.
Fan, det är huvudkrets A.
-Spänningsfall i huvudkrets A? -Huvudkrets A nere i...
Nu 25 och ett halvt. Huvudkrets B står på noll.
Vi skakar ganska illa här.
Killarna pratar om smällar och skakningar.
Det låter inte som instrumentfel.
-Ni hörs inte. -Jag får inte igen luckan.
Låt bli. Hade vi träffats av en meteorit, hade vi varit döda nu.
Jag ska försöka få oss ur det här.
Houston, skulle vi byta till Omni B?
-Riktigt, 13. -Signalstyrkan gick ner.
Den kämpar emot. Vi kommer nära gyro-låsning.
Vilka system fungerar?
SMRCS, Helium 1...
A och C är randiga.
Jag byter lägeskontrollraket C till krets A.
Uppfattat, 13.
Okej, Houston, bränslecell 1, bränslecell 3.
Spänningsfall i krets B, kryotiskt tryck, dräkttryck.
Växelström krets 1 och 2.
Kapseldator. Syrgasflöde högt.
Kan vara en felvarning.
Houston, vi läcker ut något i rymden.
Jag ser det utanför fönster 1 nu.
Absolut någon sorts gas.
Måste vara syret.
Okej, Odyssey. Vi ser ert läckage.
-Ge mig en riktning. -Försök att se sambanden.
Vi tar det från början.
Lyssna. Tysta, allihop.
Lugna ner er.
Jag behöver en till dator i RTCC.
Jag vill att ni larmar era reserver.
Väck alla ni behöver och få hit dem.
Nu löser vi det här problemet.
Låt oss inte förvärra allt genom att gissa.
Houston här. Vi kollar upp allt. Vi återkommer med alla svar.
Fortsätter vi läcka så här kan det bli kritiskt.
Kolla syret på ettan.
200 och på väg ner.
Syretank 2 fortfarande noll.
-Tank 1: 218 och på väg ner. -Är det vad du läser av? Bekräfta.
-Vi läser samma, 13. -Kan vi se över läget, Sy?
Låt oss utgå ifrån det här läget.
Vad har vi som fungerar?
Jag återkommer, Gene.
Vi kommer förlora strömmen snart.
Farkosten håller på att förblöda.
-Flygkontrollen? -Ja, EECOM.
Jag föreslår att vi stänger ventilerna till bränslecellerna.
Vad gör det för jävla skillnad?
Är läckan där, isolerar vi den.
Vi sparar det som finns i tankarna, och kör på den bra cellen.
Stängs de går de inte att öppna. Man kan inte landa på månen med en bränslecell.
Gene, Odyssey dör.
Som jag ser det, är det den enda utvägen.
Ja. Okej, Sy.
Capcom, se till att ventilerna stängs.
13, Houston här.
Vi vill att ni stänger ventilerna på cell 1 och 3. Har ni uppfattat?
Vill ni att vi ska stänga hela klabbet?
Stänga ventilerna så att cellerna stängs av?
Stänga av bränslecellerna? Förstod jag rätt?
Jo då, de förstod rätt.
Säg åt dem att det är enda sättet att stoppa läckan.
Ja, Jim.
Vi tror att det är det enda sättet att stoppa läckan.
-Uppfattade han det? -Hörde du, Jim?
Ja, Houston, vi hörde.
Vi sumpade precis månen.
Okej, Freddo, stäng dem.
Låt oss se vad som händer.
Om det inte fungerar
har vi inte tillräcklig med ström för att återvända.
TRYCK - MÄNGD - TEMP
-Jävlar! -Fan också!
Houston, trycket på ettan fortsätter falla.
Hur lång tid tar det att starta landaren?
Tre timmar med alla kontroller.
Vi har inte så mycket tid.
Fan!
Jack, innan batterierna helt dör här,
dra ner på så mycket vi kan så att vi har nog för att återvända.
Femton minuter, sen är syret slut. Kapseln kommer att slås ut.
Okej, killar, lyssna. Så här gör vi.
Vi flyttar astronauterna till landaren.
Vi måste få dit syre till dem.
TELMU, kontrollen, ge mig reservkraft. Bara nödvändig utrustning får vara på.
GNC, EECOM, vi slår ut kapseln samtidigt.
Styrsystemet måste flyttas till den andra datorn.
Jag vill ha koordinaterna klara när de är på plats.
Flytta all data till landardatorn innan kapseln dör.
Månlandaren blev precis en livbåt.
Odyssey, Houston här. Ni måste dra ner på strömmen genast.
Starta upp landaren samtidigt, skicka över någon dit.
Freddo är redan där.
Vi har kraftig tidspress.
Förflytta styrprogrammet
innan kapseln slås ut
annars kommer ni inte kunna navigera.
Hur mycket tid har vi på oss? Hur många minuter?
Mindre än 15 minuters syre kvar i Odyssey.
Vi har 15 minuter, Freddo. Det är värre än jag trodde.
Houston, jag har förflyttat mig till landaren.
Om Jack inte kan flytta allt innan den slås ut...
De kommer inte kunna orientera sig.
-Svårt att flyga så. -Jag är i rum 210 om jag behövs.
Houston, 13 här. Är ni med mig?
Aquarius, Houston här. Ni har ungefär 12 minuter på er.
Jag ser inga stjärnor. Det är verkligen mycket skräp där ute.
Houston, jag har gjort allt på sidan 15.
Jag är klar att stänga av min dator.
Jag behöver dina gyro-vinklar, Jack, innan du stänger av den!
Okej, Jim.
Jag behöver uträkningen.
Okej, jag har den. Vänta.
-Houston, vår dator fungerar. -Uppfattat. Avvakta.
Jack, vi får gå igenom steg 12 till 17 fort.
Ni har cirka åtta minuter kvar.
Bränslecellspumpar av. Syrefläktar, tank 2 av.
Okej, Houston, kolla mig. Jag har avslutat gyro-omräkningarna
men jag behöver dubbelkolla matematiken.
-Okej, kör på, Jim. -Roll-vinkeln är minus två.
Månlandar-roll är 355,57.
Höjdvinkel: 1678... korrigering.
Höjdvinkel: 167,78.
Girvinkel 351,87.
Avvakta. Vi kollar.
Vi har noll sikt i vårt stjärnfält
och är den här uträkningen fel, vem kan då säga vart vi hamnar?
Ser bra ut.
-Det är okej. -Bra här.
-Allt bra, Andy. -Vi går på de här siffrorna.
-De är okej. -Lägg in dem, Freddo.
Stäng av IMU. Byt till SCS.
Jack, stäng IMU. Sätt på SCS.
Det är en fin dag i New York. Flickspanarväder.
Jag gillar påhittiga flickspanare, de med hjälmar
som gräver hål i gatan för att se bättre.
På tal om flickspaning,
visste ni att vår förste ungkarlsastronaut är på väg till månen?
Swigert? Ja, den förste ungkarlen.
Det sägs att han har en tjej i varje hamn. Han har det ryktet.
Lite väl optimistiskt, att ta med choklad och nylonstrumpor till månen.
Läste ni att tre miljoner...
Vad säger man? Mindre eller färre tittare?
Tre miljoner färre tittare
följde den här uppskjutningen än den förra.
ABC:s vetenskapsredaktör, Jules Bergman.
APOLLO 13 SPECIALINSLAG
Rymdfarkosten Apollo 13 har förlorat all ström
och astronauterna Lovell, Haise och Swigert
förflyttar sig nu till månlandaren
och använder den som livbåt
för att ha nog med el till radion i kapseln.
Apollo 13 förlorar tydligen också syre...
Vänta lite. "Elfel." Vad betyder det exakt?
Nödsituationen utesluter månlandning
och kan sätta astronauternas liv på spel
om landarens syre, plus det som finns kvar av kapselns syre,
inte räcker för deras återresa.
Vad menas med "ingen omedelbar fara"?
Förlorar de syre? Kommer de tillbaka?
Landarens landningsmotor används för att avbryta uppdraget
och få dem tillbaks helskinnade.
En resumé av det som hänt:
Apollo 13-astronauterna kan vara i stor fara.
Lägg av med NASA-skitsnacket!
Jag vill veta vad som händer min man!
Vi vill byta till Aquarius nu.
-Uppfattat. -Houston, vänta!
Ni är nere på fem minuter nu.
Tänk på att vår RCS inte är på ännu. Vi har ingen lägeskontroll.
Har de inte kontroll? Missade vi ett steg?
-Vad fan hände? -Vet inte. Vi behöver mer tid.
Vi är ur kurs.
Jag försöker, men den lyder inte.
Varför går det inte att häva?
Hon byggdes inte för att flyga så här.
Det är som att flyga med en död elefant ovanpå.
Vi närmar oss gyro-låsning.
Akta mitt-gyron. Vi vill inte att ni far bort i rymden.
Säg att jag är medveten om gyron!
-Uppfattat, Houston. -Jag är inte blind.
Jag har kulan framför mig!
Andy, vi är på VOX.
Aquarius, Houston här. Vi har er båda på VOX.
Vill ni att vi ska sätta på VOX?
Du har mikrofonen på. Vi hör allt ni säger.
Förlåt, Jim.
Det är väldigt dåliga odds
på att få tillbaka Lovell, Haise och Swigert levande.
Förlåt. Jeffrey vill prata med dig.
...kärnfullheten hos Kraft och Jim McDivitt bistra ord.
Det här var nära ögat. Faran är inte över än.
Varför är det så mycket folk här?
Din pappa är ute på sitt uppdrag.
Han lovade mig en månsten.
Just det.
Något gick sönder på din pappas rymdskepp,
så han måste vända om innan han ens hunnit fram till månen.
Var det dörren?
13, vi ser att läckan skjuter er ur kurs.
-Hur är det? -Houston, Aquarius.
Vi fick lära oss att flyga på nytt, men det går bättre nu.
-Uppfattat, Aquarius. -Be honom att stänga av.
Jack, vi kan stänga av nu.
Vet vi med säkerhet att vi kan få igång den igen?
Det kommer att bli vansinnigt kallt här.
Uppfattat, Jack. Vi får ta itu med det senare.
-Dator av. -Vi är klara.
Vi går till landaren.
Vi bekräftar avstängning.
Landaren styr nu.
Uppfattat, Houston. Klart slut från Odyssey.
Freddo, vi måste starta den.
Frågan är bara när.
-Stängde de av allihop för oss? -Japp.
Trodde inte att vi skulle in hit igen så snart.
Houston, hur mycket ur kurs beräknar ni att vi är?
Okej, lyssna!
Mina herrar, jag vill att ni glömmer färdplanen.
Nu improviserar vi ett nytt uppdrag.
Ledsen. Någon får se över den.
Hur får vi hem våra killar?
De är här.
-Ska vi vända dem, avbryta direkt? -Ja!
Nej! Vi låter dem runda månen.
Det är det säkraste alternativet.
Jag håller med. Månens dragningskraft för dem runt.
Landaren håller inte för tre man så länge.
Vi avbryter direkt. Vi vänder dem och tar hem dem.
Får hem dem snabbt. Absolut.
Odysseys motor kanske inte startar.
-Om den skadats ordentligt... -Brinner de upp!
Det är inte det! Vi pratar om tid!
-Inte om killarna... -Jag tänker inte försköna det!
Okej, nu lugnar vi ner oss lite.
Den enda motorn med tillräcklig ström för ett direkt avbrott
är huvudmotorn på servicemodulen.
Den kan också ha skadats i explosionen,
så vi räknar bort den.
Drar vi igång, kan den sprängas.
För riskfyllt. Vi kan inte chansa.
Kapseln klarar bara återinträdet.
Då återstår bara landaren, vilket betyder bana runt månen.
Om vi bara får killarna runt månen
kan vi starta landarmotorn
få upp fart och ta hem dem så fort det går.
Jag undrar vad Grummankillarna tycker om det här.
Vi ger inga garantier. Landaren byggdes för att landa på månen
inte för att bränna på för kurskorrigering.
Olyckligtvis kommer vi inte att landa på månen, eller hur?
Jag struntar i vad den byggdes för. Jag vill veta vad den klarar.
Nu planerar vi hemresan, okej?
Den ska bli klar i tid.
Vi måste trycka in lite sovtid i schemat.
DAG 4
-Hör med FAO. -Jag gjorde det.
Vet vi hur länge vi bränner motorn?
-Han vill en ansvarigs åsikt. -Vem vill ha åsikten?
-Presidenten. -Presidenten?
Nixon. Han vill ha våra odds.
Vi förlorar inte besättningen.
Jag måste ge honom ett odds. Tre mot ett?
-Sån tur har de inte. -Vi kommer inte att förlora dem!
Hur länge måste de köra PC plus 2?
Du, säg... tre mot ett.
Förväntad signalförlust om mindre än en minut.
När ni kommer tillbaka kommer vi ha alla PC plus 2-data.
Uppfattat, Houston. Vi hörs igen när vi återfår signalen.
Vill du titta?
Åh, titta.
Aquarius, 30 sekunder till signalförlust.
Mare Tranquillitatis.
Neil och Buzz gamla kvarter.
Snart ser vi Mount Marilyn.
Jim, titta på det här.
Jag har sett det.
Aquarius, Houston här.
Vi beräknar signalförlust om ungefär tio sekunder.
Hej då, Jorden. Vi ses på b-sidan.
När man kommer in i månens skugga med månen emellan sig och solen,
ser man stjärnor så mycket klarare än något man nånsin sett
den klaraste natt på Jorden.
Sen kommer man in i soluppgången över månens yta.
Det måste vara en mäktig syn. Jag längtar efter att få se den.
Problemet nu är inte så mycket en fråga om tillräckligt med syre
utan förbrukningen av vatten,
som är en vital del vid nedkylningsprocesserna
som skyddar elsystemen.
Titta, det är Fra Mauro.
Jag ser vår landningsplats.
Titta på Tsiolkovskij-kratern.
Otroligt hur vitt ejecta-täcket är.
Det är som snö. Så vackert.
Där är Mare Imbrium i norr.
13, Houston här.
Vi ser er mätare. Skönt att ha er tillbaka.
Er också, Houston.
Vi får in er med en hastighet av 2 152 km per sekund
med ett avstånd på 104 km till månen.
Beredskap för motorstartdata.
Jag ville ta ner den här raringen, prospektera lite.
Fan, vi var nära.
Mina herrar, vad tänker ni göra?
Jag vill åka hem.
Vi måste starta motorn.
Vi behöver en katastrofplan om vi förlorar kontakt.
Låt oss undersöka våra reserver.
Jack, gå in i Odyssey
och häll allt vatten du kan i påsar innan det fryser.
Vi åker hem.
Aquarius, vi har lite PC plus 2-data åt er.
Så ni menar att ni bara ger killarna 45 timmar?
45 timmar
Det hinner de dit på.
Mina herrar, det är inte godkänt.
Gene, vi måste prata om ström.
Killar! Ström är allt!
-Ström är allt! -Vad menar du?
Utan den varken pratar de med oss, ändrar kurs
eller vänder värmeskölden.
Vi måste stänga av allt, nu. De kommer inte att klara sig annars.
-Vad menar du med "allt"? -Med allt på drar landaren 60 ampere.
I den takten dör batteriet på 16 timmar, inte 45.
Det gör de också. De måste ner på 12 ampere.
-Tolv ampere? -Hur mycket?
Man kan inte ens köra en dammsugare på 12.
Vi måste stänga av radar, kabinvärme
instrument, styrdator, allt.
Styrdatorn? Om de behöver starta igen då?
De kommer inte ens att veta sin riktning.
Ju längre vi pratar, desto mer bränner de.
Jag har studerat datan i en timme.
-Är det så det är? -Ja.
Okej. Så fort vi kört motorn, slår vi av landaren.
Okej.
Under tiden kommer vi att ha en iskall kapsel där uppe.
Vi får dra igång den med återinträdesbatterierna.
-Det är nytt. -Vi har aldrig ens simulerat det.
På något sätt måste det lösas.
Jag vill ha folk i simulatorerna jobbandes med inträdesscenarier.
Leta upp alla dem som ritat varenda kontakt, varenda krets
och varenda glödlampa däruppe.
Snacka med dem som byggt grejerna.
Kom på hur vi kan få ut varenda ampere ur de där två motorerna.
Jag vill ha markering hela vägen tillbaks, med tid över.
Vi har aldrig förlorat amerikaner i rymden.
Vi ska fan inte börja nu.
Misslyckande är inget alternativ.
-Vad? -Bra, du är inte död.
Jag har försökt få tag på dig i 45 minuter.
Herregud, John. Vad gör du här?
In i simulatorn. Vi har en farkost att landa.
-Vad? -Det var en explosion.
Syretankarna, borta. Två bränsleceller, borta. Kapseln stängd.
-Besättningen, då? -Än så länge mår de bra.
Vi håller dem vid liv i landaren.
Vi kommer snart få stänga av den också.
Vi har många som jobbar på det här, Ken.
Ingen vet hur mycket ström vi har till återinträdet.
Kapseln kommer att vara iskall då.
Om nålen går över 20 nån gång, får vi inte igång kapseln.
Över 20, sayonara för datorn.
Killarna kommer inte hem.
Hur mycket ström har vi?
Nog för kaffebryggaren i nio timmar.
-Kör. -Ken Mattingly kom precis.
Uppfattat. Han är här.
Vi har förlorat värme sedan olyckan.
Vi har kondens på kontrollpanelen.
Bra att du är här. Har du koll på läget?
John har berättat.
-Vad finns kvar i batterierna? -Vet inte.
Vi måste hitta några genvägar.
Hur gena?
Det beror på ordningsföljden. Vi drar ner det vi inte behöver
-och slår på saker i rätt ordning -Jag håller med.
-Har ni startat något? -De försökte, men hon är din.
-Vi måste få in dig i simulatorn. -Okej.
Jag vill ha simulatorn kall och mörk.
Ge mig samma förhållanden som de har nu.
-Jag behöver aktuell status på allt. -Visst.
Jag behöver en ficklampa. En sån har de inte där uppe.
Ge mig inget de inte har.
Då kör vi igång. Stoppa honom i rymden, killar.
Houston, kontakterna till lägeskontrollraketerna är på.
Uppfattat.
Vi använder de främre antennerna när vi ser Jorden
och de bakre när vi ser månen.
Uppfattat, 13.
Aquarius, inga fler utsläpp.
Trycket kan få er ur kurs.
-Åh, Gud. -Vad?
Inga fler utsläpp. Vi måste lagra det.
Vi behöver fler urinpåsar.
Då så, Houston, då har vi bara datorn kvar
och den stänger jag av nu.
Det är allt.
Vi satte precis Isaac Newton vid ratten.
Är det morgon eller kväll?
Morgon. Väldigt mycket morgon.
Haise börjar få feber, och ingen har sovit.
Jag kan inte beordra dem att sova. Hade du sovit?
Det kommer bli väldigt kallt för dem.
Vi har ett problem med koldioxiden.
Vi har ett filterproblem i landaren.
-Fem filter i landaren. -Tänkt för två man i 36 timmar.
-Jag sa till läkaren... -Nivån är åtta.
Allt över 15 tar på omdömesförmågan, ger blackouter
och början på syrebrist i hjärnan.
Kapseln har luftrenare.
-De har fyrkantiga filter. -De på landaren är runda.
Säg att regeringen inte ligger bakom.
Det är en detalj vi inte sett över.
Koldioxidnivåerna blir giftiga.
Jag föreslår att ni snabbt kommer på hur man får in kantiga filter i runda hål.
Okej, hör upp!
Det här kom från högre ort, och vi måste lösa det hela.
Vi måste komma på hur man får denna
att passa i det här hålet
utan verktyg.
-Nu organiserar vi oss. -Vi bygger filter.
Kör igång lite kaffe också.
Familjen Haise bor i El Lago, Texas.
Hans fru kommer från Biloxi, Mississippi.
När Fred växte upp, kanske han drömde om en fin familj
men aldrig om att flyga.
Jag hade aldrig flugit innan det militära
och jag valde att bli pilot för att få befälsgrad.
-Godmorgon. -Henry. Sover du aldrig?
Jag har ett önskemål från pressen.
De vill sätta upp en sändare på gräsmattan.
En sändare?
En slags antenn för livesändningar.
De brydde sig inte om det här uppdraget. De sände inte ens Jims show.
Jo... men det är mer dramatiskt nu. Plötsligt är alla...
Att landa på månen räckte inte för dem. Varför skulle en icke-landning göra det?
Du, jag vet hur svårt det här är, Marilyn,
men hela världen följer det.
-Det är den största grejen sedan... -Nej, Henry.
De ställer inte en enda pryl på min gräsmatta.
Har de problem att acceptera det, får de prata med min man.
Han kommer hem på fredag.
DAG 5
Hej, Fred.
Det är för kallt där inne.
VIDRÖR MÅNEN ÅT OSS JAG ÄLSKAR DIG, Mary
Fint kort på Mary.
-Du ser risig ut. -Jag överlever.
-Det finns aspirin i medicinlådan. -Jag har tagit.
Jim, jag är okej.
Det var ett misstag att Mary blev gravid.
Du skulle sett mitt ansiktsuttryck är hon berättade.
Det kan vara så ibland.
Jag undrar vad det blir.
Det får du snart veta.
Visst.
Jag hade aldrig drömt om att jag skulle göra nåt liknande.
Komma upp hit på ett riktigt uppdrag.
De flesta jag gick ut skolan med
bor kvar i stan, och här är jag.
Jo då...
Här är du.
Det gör ont när jag kissar.
-Du får inte tillräckligt med vatten. -Jag dricker lika mycket som du.
Jag tror Swigert har gett mig gonorré.
Han har pissat i mitt rör.
Det blir ett tufft argument hos läkaren sedan.
Ännu en förstagångsföreteelse i Amerikas rymdprogram.
Du, jag har räknat på lite grejer
och jag är lite orolig över hur kylan påverkar batterieffektiviteten.
Vi slutade värma glykolen, så det är onödigt.
Kan det kosta amperetimmar sen?
-Möjligt. -Jag har gått igenom siffrorna igen.
Har vi fått återinträdesplanen ännu?
-Vi kommer in för ytligt och snabbt. -Vänta, Jack.
Jag minns inte temperaturkurvan. Vi har inget material ombord.
Vi kollar om Houston kan göra något.
Vi körde för mycket Delta V. Vi körde motorn för länge.
Så här kommer vi studsa ur atmosfären, och aldrig återvända.
Vad pratar du om? Vad fick du det ifrån?
Jag kan räkna.
-Hälften av Jordens snillen räknar på det. -Enligt Houston är vi på rätt väg.
Och om de gjort ett fel som inte går att rätta till?
Skulle de berätta det?
-Det har de ingen anledning till. -Vilket skitsnack!
Tusentals saker måste göras i rätt ordning.
Vi är på nummer åtta. Du är på 692.
Jag menar bara att vi kommer in för snabbt.
De vet om det. Det är därför de inte skickat planen.
Det är noterat. Tack, Jack.
Fan ta den här skrothögen!
Den här skrothögen ska få hem dig.
Den är det enda vi har kvar!
-Vad menar du, Fred? -Det vet du nog.
Vänta lite nu. Jag startade bara tankfläktarna.
Vad visade mätaren innan dess?
Försök inte lära mig flyga kapseln! Jag ombads göra ett jobb!
De bad mig skaka tankarna, och jag gjorde det!
-Sluta att gräma dig. -Det är inte mitt fel!
Det har ingen sagt heller.
Hade jag suttit i stolen då hade jag skakat tankarna.
Säg det till honom.
Jag frågade bara om mätarställningen, och du vet inte!
Det här låter vi bli.
Vi bråkar inte i tio minuter,
för vi kommer inte att lösa problemet!
Försök komma på ett sätt att överleva!
Aquarius, Houston här.
-Är vi på VOX? -Nej.
Houston, Aquarius här. Kom.
Jim, kan du kolla koldioxidmätaren åt oss?
Vi tittade precis på den.
Koldioxidnivån har ökat fyra steg den senaste timmen.
Det kan inte stämma. Jag kollade den tre gånger.
Det låter troligt. Vi väntade oss det.
Mycket betryggande, Houston. Vad gör vi åt saken?
Vi jobbar på en lösning.
-Hör du mig? -Herregud.
Vi väntar på planen.
Jag vet varför mina siffror inte stämmer.
Jag beräknade för två personer.
Jag kanske skulle hålla andan.
Den dödliga koldioxiden förgiftar astronauterna med varje andetag.
Se upp.
Kör.
Ta det försiktigt.
-Vad är detta? -Det här måste de bygga.
-Jag hoppas du har instruktioner. -Här.
Är det allt?
Okej, Aquarius, Houston här.
Har ni en färdplan?
Riktigt, Andy. Jack har en här.
Okej, vi har en ovanlig uppgift åt er.
Vi vill att ni river av höljet.
Riv höljet av färdplanen.
Med nöje.
Sen behöver ni
en litiumhydroxid-dosa.
Två stycken. Ursäkta mig.
-En grå tejprulle. -Isoleringstejp.
Isoleringstejp. En LCG-påse... Två LCG-påsar,
de röda dräktslangarna, och höljet från färdplanen.
Hur är det med deras koldioxidnivå?
Den... stiger.
Menar du att deras andningsluft nästan är slut?
Det sa han inte. Han sa att vi jobbar på det.
Klipp av en bit tejp, 1 meter lång.
-Han får använda armen. -Använd armen.
-En armslängd. -Jag börjar förstå.
Dra sönder remsan på längden.
-Okej? -Vänta, Houston.
Om astronauterna verkar ha precis tillräckligt med syre
har de istället koldioxid i överflöd.
Med varje andetag, andas de ut
mer av den giftiga gasen i cockpit
och filtren som skulle gjort luften ren
täpps snabbt igen.
Fan. Jag rev sönder påsen.
Houston, hur gör vi med en trasig påse? Kan vi tejpa den?
-De rev just sönder en påse. -Åh, nej.
-Avvakta. Vad ska jag säga åt dem? -De borde ha en till.
Men de har mycket kvar att göra.
Nu använder de sina reserver, nödreserverna.
Problemet är att går något annat snett, så är de verkligen i trubbel.
Som många av er vet är räddningsaktioner omöjliga i rymden.
Alla räddningsförsök NASA räknat på...
-En strumpa. -När strumpan sitter där
-får ni med en gummisnodd fästa... -Få in den.
...hela filtret vid skottet
-över månlandar-dosan. -Vi närmar oss 15.
Vad ser ni för likheter med andra nödsituationer ni sett?
Det här är den allvarligaste
vi nånsin stött på, med en bemannad färd.
-Houston, filtret på plats. -Kabingasen återvänder ut.
Dräktkrets-ventilen stängd.
-Koldioxiddosan till sekundärläge. -Okej.
Då ska vi se.
Jag hör luften röra sig.
Andas normalt, killar.
Aquarius, ert koldioxidvärde, tack.
Houston, vi kollar just nu allt noggrant.
Vi är fortfarande runt 15, Houston.
Uppfattat. Avvakta.
Koldioxidnivån har sjunkit till nio
och sjunker fortfarande.
Goda nyheter, Aquarius.
Och du är en sjujävla rymdingenjör.
Kontrollen till datorn.
Fan!
Vi överbelastade.
Vi brassade på för mycket.
Det måste finnas en okänd krets mellan steg sju och tio.
Vilken läcker?
Vet inte.
Ordningen var fel. Vi prövar en och en.
Behöver du rast, Ken?
Får de ingen, får jag ingen.
Ge mig en annan om det inte fungerar.
-Min son ska vara på TV. -Jag vet, mrs Lovell.
Hej, Blanch.
Här fungerar ingenting.
Det är Marilyn.
Hej, farmor.
Jag skulle se på Jimmy.
Jag vet.
Vi kom för att berätta en sak.
Det har skett en olycka. Jimmy är okej. Han mår bra.
Men han kommer inte att gå på månen.
Det sa de att han skulle.
Jag vet.
Det var tidigare.
Nu har det skett en explosion, men de mår bra allihop.
De mår bra. Nu ska de bara
försöka komma på hur de kan komma hem.
Det är lite farligt.
Åh, raring.
Är du rädd?
Oroa dig inte, vännen.
Kunde de få upp en tvättmaskin
kan min Jimmy landa den.
URINUTSLÄPPSYSTEM (UUS)
Jack, du gillar nog nyheten att vi kontaktat president Nixon
och han har beslutat att ge dig anstånd med kvarskatten
eftersom du absolut befinner dig utomlands.
Uppfattat, Houston.
Underbara nyheter.
Säg åt dem att de måste sova.
Haise har 40 graders feber.
13, läkaren har beordrat
att ni sover lite.
Han gillar inte värdena han får.
Nu ska vi se hur han tar det här.
Jag är trött på att hela västvärlden
vet hur mina njurar fungerar!
Jag förlorade precis Lovell!
13, Houston här.
Jim, vi förlorade precis dina medicinska sensorer.
Jag har dem inte på mig.
Okej. Uppfattat.
Nu förlorade jag alla tre!
Lite medicinskt myteri, doktorn.
De hänger säkert med ännu.
Ge dem lite andrum, va?
DAG 6
Det är inte hastigheten, utan vinkeln.
De kanske fortfarande läcker något som ändrar kursen
men de går alldeles för flackt.
-Vi är uppe i 5,9. -Fan.
I den här hastigheten studsar de iväg från atmosfären.
Vi behöver starta igen.
-Starta igen. -Sätt på och få dem i kurs.
Uppfattat.
Aquarius, Houston här.
Houston, Aquarius.
Jim, vi har en kurskorrigering till er.
Vad nu?
Något om en ny kurskorrigering.
Uppfattat, Houston.
Var med på att det kommer ta oss en stund att starta upp datorn
för att rikta in farkosten om vi ska starta motorn.
Nej, Jim. Vi kan inte undvara ström till datorn.
Ska vi göra detta i mörker?
Hur ska vi navigera utan datorn?
Vi måste ge dem något.
Utan ström kan de inte få resultat.
Ingen ström. Vi snackar referenser.
Det finns inga referenser. Det är mycket skräp där uppe.
Houston, hur gör vi med starten?
Vi försöker komma på något här, Aquarius.
Avvakta.
Houston. Vi kan fokusera en fast punkt för att hålla positionen.
-Korrekt? -Svar ja, Jim.
Då så, vi har en.
Om vi kan hålla Jorden i fönstret, styrandes manuellt,
har vi målet i sikte,
men jag vill veta hur länge måste vi ha motorn igång.
-Ju mindre, desto bättre. -Uppfattat.
Kan de flyga manuellt och ändå stänga av
i tid, utan dator?
Vi får nog göra så.
Vi har ingen tid.
För att gå in i atmosfären säkert
måste männen sikta på en korridor, 2,5 grader bred.
För brant, så brinner de upp.
För grunt, så slungas de tillbaka från atmosfären
som en sten på vattnet.
Återinträdeskorridoren är så trång, att vore Jorden basketbollen
och den här månen, och de var 4 meter ifrån varandra
skulle de behöva träffa ett mål tunt som ett papper.
Var beredda. Vi gör detta utan att se.
Gene, du vet väl att vi aldrig prövat detta förut:
starta, stoppa, starta, stoppa, styra manuellt.
Den startar väl?
Du ska veta att motorerna aldrig provats så här.
Det är det jag försöker säga.
Jag vet vad du menar. Jag lovar att jag inte kommer beskylla er.
Startar den, så startar den. Lovell gör resten.
Okej.
De startar motorerna, styr manuellt och försöker hålla Jorden i fönstret.
Vi behövs alla tre.
Freddo, du kollar höjden.
Styr med de här, baklänges.
Driver Jorden iväg,
måste du styra bakåt, inte framåt.
Jag gör detsamma med mina.
Vi kör på 10% fart i 39 sekunder. Jack, ta tid.
Okej.
Räkna de sista tio till 39 högt. Vi får inte missa.
Klarar du det, Freddo?
Jag är med.
Avvaktar för korridorkontroll-start.
Okej, när ni är redo.
Manuell start godkänd.
X-plusknappen i tio sekunder.
-Kom igen. En start till. -Nio... åtta...
sju... sex... fem...
-fyra... tre... -Raketerna tänder.
...två... ett... start!
Hon har startat!
-Huvudarmen av. -Då kör vi.
-Heliumregulator på. -RCS igång, 10% effekt.
-Vänd henne, Freddo. -Jag försöker, men det går trögt.
-Tio sekunder. -Håll ner henne, Freddo.
-Vi driver! -Håll i.
-Nej, jag rollar. Undan. -Kan inte stabilisera.
Hon hoppar överallt!
-Lite till höger. -Femton sekunder.
Hon glider. Jag förlorar positionen.
Håll där. Så ja. Nej, tillbaka!
-Jag tappar kontrollen! -Upp med Jorden.
Framåt, Fred. Kom igen.
Fan, jag tappade den! Var är den?
Heliumregulator stängd.
Ner med den, Freddo. Rakt ner.
-Jag har den! -Trettio sekunder.
Lite längre. Lätt på handen!
Fan, det var mitt fel. Det är jag. Runt.
-Lite till. Kom igen. -Så ja. Håll i.
-Tillbaka! Så ja! Håll! -...åtta, nio!
Avstängning!
Houston, vi har stängt av.
Nära nog, Jim. Bra jobbat.
Jag visste det! Kolla månlandaren! Vad sägs?
-Du får behålla jobbet. -Det kan du ge dig på.
13, avvakta. Vi utvärderar strömförbrukningen.
Hoppas vi slipper göra om det där.
Ni har sett till att de har tillräckligt med syre till återinträdet.
Bra gjort.
Nu måste vi få in dem, så berätta hur proceduren går till.
Jag vill göra det här i ordningsföljd.
Vi ska slå på styrsystem, ECS, samband,
värma upp laddningarna till fallskärmarna och kapselns styrraketer.
Styrraketerna kommer att gå över amperebudgeten.
De har suttit i 130 minusgrader i fyra dagar. De måste värmas upp.
Okej. Bort med fallskärmarna.
-Vad gör det om de inte öppnar sig? -Du säger vad du behöver.
Jag berättar vad vi har. Jag hittar inte på saker.
De kommer att behöva allt detta.
Vi har inte ström, Ken. Vi har det bara inte.
Jag ändrar ordningsföljden igen och letar efter mer ström.
Vi börjar om från början. Nollställ.
Jag vet fan inte var den ska hittas.
Befälhavaren på Apollo 13, Jim Lovell, har mer tid i rymden,
nästan 24 dagar hittills, än någon annan.
Jag frågade honom nyligen om han någonsin varit rädd.
Jag har haft motorhaveri ett par gånger
då jag inte visste om de skulle starta igen,
men det löser sig.
Minns du någon nödsituation då du var riktigt rädd?
Jag minns en gång
i en Banshee en natt i ett stridsområde, allt var nedsläckt.
Det var Shangri-La, i Japanska sjön.
Min radar var ur funktion, och min signal var borta.
För någon i Japan använde den frekvensen,
och ledde mig bort från dit jag skulle.
Jag såg ner på ett stort, svart hav och plockade fram min kartlampa.
Plötsligt slocknar allt i cockpit.
Alla instrument och lysen borta, så jag vet inte vad jag har för höjd.
Jag hade dåligt med bränsle, så jag tänkte nödlanda i havet.
Jag tittar ner, och plötsligt i mörkret
ser jag ett grönt spår.
Som en lång matta utrullad under mig. Det var alger!
Den där självlysande substansen som rörs upp då fartyg passerar.
Det ledde mig till fartyget.
Om inte mitt cockpitlyse slocknat,
hade jag aldrig sett det.
Så, man vet aldrig
hur det ska gå till att komma hem.
Befälhavaren Jim Lovell, van vid nödsituationer.
-Hur är det, Fred? -Okej.
Vad fan var det där?
Låt oss hoppas det var en heliumskiva.
-Bekräftar ni sprucken heliumskiva? -Bekräftat.
Kommer det att påverka vår vinkel?
Svar nej. Vinkeln ligger fast på 6,24, Aquarius.
Houston...
Vi skulle vilja ha återinträdesplanen.
När kan vi vänta oss den?
Den kommer snart, Aquarius.
Vi...
Vi kan inte improvisera allt i sista minuten.
Så här gör vi.
Ni skickar hit den nu, hur den än är,
så går vi över den steg för steg, så vi inte sjabblar.
Jag behöver nog inte berätta att vi är lite trötta här uppe.
Världen börjar bli fasligt stor i fönstret.
-Jim, Deke här. -Det är Deke.
De har inte löst det ännu.
Jack kanske har rätt.
Hej, Deke. Hur blir det nu då?
Vi ger er planen så fort vi kan.
Ken Mattingly är i simulatorn nu.
Jobbar Ken med det?
Jag vet att det här funkar, John.
Visst. Vi ligger dock över amperebudget.
-Med hur mycket? -Tre eller fyra ampere.
För helvete, John! Tre eller fyra?
-Fyra. -Fyra!
Fyra ampere till.
De har lite i landarbatterierna, eller hur?
Ja.
Kapseln förser landaren med ström.
-Det är landarens reservsystem. -Jag lyssnar.
Vänd på flödet. Vänd flödet och försök få fyra ampere
från landaren innan vi släpper den. Varför gör vi inte så?
-Har vi ingen rutin? -Mycket förloras i överföringen, Ken.
Jo. Men vi pratar bara om fyra ampere.
Jag vill ha all information ni har om de där rutinerna.
-Gene, de är redan... -Inte alla, bara delar.
-Vi måste ge dem något. -De jobbar på det.
-Jag ber om en uppskattning. -Fan!
Jag vill inte ha fler uppskattningar! Jag vill ha planerna... nu!
OPTIK
AV - VÄRME
IMU är på.
-Hur mycket har jag kvar? -Ser bra ut.
-Upprepa. -Under gränsen. Fortsätt.
Okej. Fasta lampor.
Jag drar på styrsystemet.
Nu så.
CMC-läge IMU.
CMC källa.
CMC på auto, och vi är i datorn.
-Fortsätt. -Är datorn på nu?
Den går för fullt.
Hur verkar det?
Jag tror vi har det.
Går det att läsa mina anteckningar?
-Ursäkta mig, mina herrar. -Jag blev lite snurrig.
Där har vi Ken och John.
Kul att se dig, Ken.
Det här är ordningen.
-Har den testats i systemet än? -Vi har inte haft tid.
Aquarius, Houston här. Hör ni oss?
Ja, vi hör dig, Ken.
Blommar det i Houston?
Svar nej, Jim. Mässlingen har inte blommat upp.
Är Jack där?
Ja, häng kvar. Han ska få mikrofonen.
-Sätt dem på bordet. -Jäklar. Tack, Jackie.
Det vore bra om ni kunde
distrahera henne när de tunga förutsägelserna kommer.
-Vi försöker. -Tack.
Blanch, de här trevliga, unga männen ska se på TV med dig.
-Detta är Neil Armstrong och Buzz Aldrin. -Trevligt att träffas.
-Hej. -Är ni också med i rymdprogrammet?
Jack, repetera sista proceduren.
Häng kvar, Ken.
Jag har problem med att läsa min egen handstil.
Jag antar att jag är tröttare än jag trodde.
Oroa dig inte. Jag pratar dig igenom det hela.
Hitta huvudkretsbrytarna på panel 11.
Huvudkretsbrytarna. Okej.
Stäng av huvudkrets B.
Ken, det är mycket kondens på panelerna.
Vad säger ni om kortslutningarna?
Vi tar en i taget, Jack.
Det är som att köra en brödrost genom en biltvätt.
Huvudkrets B stängd.
13, vi börjar med återinträdandet.
GEODESISK ALTITUD VS. INTRÄDESAVSTÅND
De ligger flackt i inträdeskorridoren.
Det är som om de vägde för lite.
-Hur kan det komma sig? -Vi landade aldrig på månen.
-Stenar? -Rätt uppfattat.
En sak till, Jim. Medan Jack kopplar upp vill jag att ni två
flyttar över ballast in i kapseln.
Upprepa, Houston. Ballast?
Ja. Vi måste få rätt vikt.
Ni skulle ju ha runt hundra kilo månstenar ombord.
Okej, Houston.
-Jack. -Ja, Ken.
Nu, panel fem.
Kretsbrytarvarning och varning för krets B av.
Huvudkrets B stängd.
Huvudalarm av.
Jack, panel sju, B-mag 2, uppvärmningsström.
B-mag 2, uppvärmningsström på.
Sekvenskrets 1 och 2 på.
Sekvenskretsar... på.
CMRCS-tryck på.
NEJ
CMRCS-tryck.
Hennes man ska hoppa i sin månlandar-livbåt.
DAG 7
Marilyn Lovell väntar med barnen, grannarna
och enligt uppgift Apollo 11-astronauterna Armstrong och Aldrin.
Bara Lovells äldste son, Jay, saknas.
Han vakar med sina klasskamrater
på St. Johns militärakademi i Wisconsin.
ABC:s vetenskapsredaktör Jules Bergman.
Med sargad kapsel och bara landarens system
blir det inte enkelt.
Månlandaren gör saker och används längre
än som var menat.
Det är en kamp mot klockan till nedslaget.
Vi är klara att se om datorn godtar
inmatningen av data nu.
Okej, IMU är på.
-Vi har tillbaka kulan. -Uppfattat.
Kapseln ska acceptera inmatningen, eller hur?
Svar ja. Försök nu.
Inmatning klar.
-Så ska det se ut. -Då kör vi.
Titta på era ampere. Hur ligger vi till?
Vi har fått igång henne.
Jag önskar du varit här och sett det.
Det tror jag säkert.
Bra jobbat, Jack.
-RETRO här. -Ja, RETRO.
Vi har en tyfonvarning
-i utkanten av nedslagszonen. -Upprepa, RETRO.
Tyfonvarning i utkanten av nedslagszonen.
Det är bara en varning. Den kan dra förbi.
Bara om deras tur vänder.
Jim, vi är redo att kasta modulen!
Okej, Jack, på tre!
Ett... två...
-Raketer uppåt. -Vi är loss!
Raketer bakåt!
Vi har släppt modulen.
Okej, Houston, modulen är loss.
Vi ska se vad vi har här.
Uppfattat.
Där är den. Jag ser den!
Vi får vår första skymt av modulen nu.
En sida av farkosten saknas.
Precis bredvid S-bandsantennen har en hel sektion försvunnit,
ända upp till värmeskölden.
Uppfattat, Aquarius.
Det verkar som den fått med motorklockan också. Ser du?
Helt otroligt.
Värmeskölden.
Värmen kommer upp i 1 - 2 000 grader.
Under återfärden är hettan...
Så, Blanch?
Var Jim scout när han var liten?
-Ja, det var han. -Det var han.
Om värmeskölden ens är lite spräckt kan kylan ha slitit upp den.
Vad värre är, om anordningarna som kontrollerar fallskärmarna
har skadats, kanske de inte öppnas alls,
och då slår farkosten i vattenytan inte i mjuka 30 km/h,
utan i mördande 500 km/h.
Kanske aldrig tidigare i historien
har världen enats i ett så globalt drama.
I New York har tusentals människor samlats
för att se det senaste på Times Square.
Många länder har erbjudit hjälp. UD sa
att man skulle begära det om det behövs.
Regeringen uppmanar allmänheten
att be för astronauterna.
I Rom ledde påven 50 000 människor
i bön om en säker återkomst.
I Jerusalem bads det böner vid Klagomuren...
Det är dags att överge farkosten.
Är du okej?
Jag fryser.
Kan du hålla ut lite till?
-Så länge det behövs. -Kom.
Inte länge. Bara lite till.
Bara lite till. Vi kommer att slå ner i Stilla havet.
Vi öppnar luckan.
-Det är 30 grader där. -Trettio grader.
-Du ser för jävlig ut. -Ja.
Odyssey, Houston här. Hur går det?
Snart ska landaren släppas.
Och ni vet att tiden är dyrbar.
Ni måste in i kapseln.
Stäng luckan
och när ni kan, meddela oss hur ni mår.
Uppfattat.
Jag hjälper dig, Freddo.
Vi släpper snart landaren.
Sitter alla fast, Ken? Vi närmar oss.
Uppfattat. 13, Houston här. Snart släpper vi landaren.
Avvakta.
Är alla inne i Odyssey?
Ja, Ken, jag ska bara kolla batterierna igen.
De ser bra ut. Jag tror inte vi behöver använda de andra.
Förlåt, Jack, det är en gammal vana.
Jag är van vid förarsätet. Spakarna är dina.
Odyssey, jag vill dubbelkolla några inträdesrutiner
efter landarsläppet, som är om 30 sekunder.
Vad är det där?
NEJ
Jag började bli lite vimsig
och ville inte släppa landaren med er kvar inuti.
Bra tänkt.
Avvakta, Houston.
Vi har släppt månlandaren.
Det var en fin farkost.
Farväl, Aquarius, vi tackar dig.
Det är nästan dags.
Flight 966406.
USS IWO JIMA, SÖDRA STILLA HAVET 17 APRIL 1970
Låt mig säga så här.
Banan kan vara fel. Styrraketerna frusna.
Navigeringssystemet kan fela.
Värmeskölden kan vara spräckt.
Och deras fallskärmar kan vara tre isklumpar.
Vi har några hinder att ta oss förbi.
Nu frågar jag dig: när vet vi?
Radion slås ut i tre minuter. Hör vi inget efter fyra, så vet vi.
Hastighet nu 10 620 m/s.
-Avstånd 4 862 km. -Uppfattat.
Okej, Ken, vi ligger i linje. Jim, vi behöver återinträdesprogrammet.
-Fred, hur ser batterierna ut? -Okej.
-Batteri A bra. -Återinträde om en minut...
-Batteri B, inga volt, ampere okej. -...och 30 sekunder.
Batteri C...
Inga volt, bara två ampere.
Den kan dö innan huvudskärmen vecklats ut.
Lås alla batterier till krets A och B.
De går lite flackt. Ska vi säga till?
-Kan vi göra något åt det? -Inte nu längre.
-Då behöver de inte veta, eller? -Korrekt.
Är det fortfarande tyfonrisk i nedslagszonen?
Vi har fallskärmsproblemet,
värmesköldarna, vinkeln, tyfonen.
-Så många variabler att jag blir yr... -Jag känner till problemen.
Detta kan bli NASAs största olycka.
Med all respekt, jag tror att detta blir vår bästa tid.
Beräknat återinträde om 45 sekunder.
På min signal är hastigheten
10 742 m/s.
35 sekunder till inträde.
Mina herrar,
det har varit en ära att flyga med er.
-Vi har förlorat radiokontakten. -Uppfattat.
Beräknad återkomst om tre minuter.
TIM MIN SEK
Det beror på värmeskölden.
Tillbaks till Iwo Jima och våra kameror där.
Marinens räddningshelikoptrar väntar,
cirklar, väntar på radarkontakt.
Tre minuter kvar.
Beredd på all sorts information.
En minut och 30 sekunder tills slutet på radiotystnad.
Ingen rymdfarkost har krävt längre tid
än tre minuter för att komma ur radiotystnad.
Kritiskt ögonblick. Kommer skölden att hålla?
Kommer kapseln att klara värmen?
Om inte, blir det bara tyst.
-Du klämmer mig. -Förlåt, älskling.
Det är okej.
Tre minuter.
-Vi inväntar. -Uppfattat.
Odyssey. Hör ni mig?
Beräknad tid för återkomst
då de väntades komma ur radiotystnad
har kommit och gått.
Allt vi kan göra nu är att lyssna och hoppas.
Vi kommer få veta om den där skölden
som skadades i smällen för tre dagar sedan
klarat återinträdet.
Odyssey, Houston här. Hör ni mig?
Tre minuter, 30 sekunder. Avvaktar.
Odyssey, Houston. Hör ni mig?
Hör ni mig?
Fyra minuter. Vi avvaktar.
Hör ni mig?
Hallå, Houston, Odyssey här.
Kul att se er igen.
Välkomna hem.
Vi är glada att se er.
-Bra jobbat, Ken. -Tack.
De klarade sig.
Houston, vi är stabila. Farkosten säkrad.
Apollo 13, klart slut.
Bra jobbat.
Vårt uppdrag kallades ett lyckat fiasko
för att vi återvände levande men aldrig kom till månen.
Någon månad senare fastslogs det
att den skadade spolen inuti syrgastanken
gav ifrån sig den gnista som orsakade den förödande explosionen.
En mindre defekt som hände två år
innan jag utsågs till kapten.
Fred Haise skulle återvänt med Apollo 18,
men det inställdes p.g.a. nedskärningar.
Han flög aldrig i rymden igen.
Inte Swigert heller, som lämnade astronautyrket
och valdes in i Kongressen i Colorado.
Men han dog i cancer innan han hann tillträda.
Ken Mattingly rundade månen som kapselpilot med Apollo 16
och flög rymdfärjan. Han fick aldrig mässlingen.
Gene Kranz pensionerades nyligen.
Många från kontrollen gör idag annat
men några är kvar.
Vad mig anbelangar
blev de speciella sju dagarna med Apollo 13 i rymden mina sista.
Jag har sett andra gå på månen och komma hem säkert,
allt från kontrollrummet och vårt hus i Houston.
Jag kommer ibland på mig själv med att titta upp på månen
och minnas turförändringarna under vår långa resa,
och tänker på de tusentals människor som jobbade på att få hem oss tre.
Jag tittar på månen och undrar
när vi ska återvända
och vem det ska bli.
SLUT