KOLLISIONSVARNING
Biovärdena är stabila. Hon lever.
Där rök vår bärgarlön.
- Hur mår du i dag? - Hemskt.
- Ja, men bättre än i går. - Var är jag?
Du är på Gateway-stationen. Du har varit här i två dar.
Du var rätt omtöcknad först, men nu är du okej.
Du har besök.
Jonesy! Kom hit.
Kom hit.
Hur mår du, din dumma katt? Var har du varit?
Ni har visst träffats. Carter Burke.
Jag jobbar på företaget. Men jag är ändå rätt reko.
Skönt att du mår bättre. Mattheten och yrseln går snart över.
Det är en naturlig biverkan av din långa hypersömn.
Vad menar du? Hur länge har jag varit borta?
Har ingen talat om det än?
Jag känner inte igen mig här.
Nej, jag vet.
Det blir nog en chock för dig...
Hur länge?
57 år.
- Vad? - Du har varit i rymden i 57 år.
Du hade drivit bort från de inre systemen.
Det var rena turen att ett bärgningsskepp hittade dig.
En chans på tusen, faktiskt. Du har tur som lever.
Du kunde ha drivit omkring i all evighet.
Hur är det fatt?
Vad är det?
Herregud!
Syster!
Kom hit!
Nu!
- Håll fast henne! - Nej...
Håll fast henne!
Döda mig!
Mardrömmar igen? Vill du ha en sömntablett?
Jag har sovit tillräckligt.
Kom hit.
Ingen fara.
Det är över.
- Förlåt att jag är sen. - Har du hört nåt om min dotter?
Få förhöret överstökat först.
Ditt vittnesmål är bra. Håll fast vid det så klarar vi oss.
Alla höjdare kommer.
Interstellära rådet, kolonial- styrelsen, försäkringsbolaget...
Har du hört nåt om min dotter?
Vi har fått fram en del. Slå dig ner.
Jag ville vänta tills efter förhöret...
Amanda Ripley-McClaren. Hennes namn som gift, antar jag. 66 år.
Det var vid hennes död.
För två år sen.
Jag beklagar.
Amy...
Hon begravdes i Wisconsin.
Hon hade inga barn.
Jag lovade att komma hem till hennes födelsedag.
Hon skulle fylla elva.
Jag förstår inte det här.
Vi har varit här i tre och en halv timme.
Hur många gånger ska jag förklara samma sak?
Se det ur vår synvinkel.
Sätt dig.
Du medger att du sprängt ett rymdskepp.
Ingen billig utrustning.
42 miljoner dollar i dagens penningvärde, exklusive last.
Nödkapselns färdskrivare bekräftar vissa av dina uppgifter.
Av okänd anledning landade Nostromo på LV-426,
som då var en outforskad planet.
Ni fortsatte resan och sprängde sen skeppet.
- Av okänd anledning. - Jag har ju berättat varför.
Vi hade order att fånga varelsen som förintat min besättning.
Och ditt dyra skepp.
Teknikerna som finkammade livbåten
hittade inga spår av varelsen.
Bra! För den sögs ut genom luftslussen.
Som jag redan sagt.
Finns det några liknande organismer på LV-426?
Planeten består av sten. Inget ursprungligt liv.
Har folk blivit dumma medan jag var borta?
Den var ju inte därifrån. Den kom från ett övergivet rymdskepp.
Förstår du? Vi snappade upp nödsignalen.
Och hittade nåt som aldrig påträffats i över 300 världar.
"En varelse som utvecklas inuti Ievande människor." Det är dina ord.
- "Och blodet består av syra." - Just det.
Jag ser vart det här bär, men såna varelser existerar.
- Tack, det räcker. - Ni lyssnar ju inte!
En av besättningsmännen...
Kane såg tusentals ägg i det där skeppet.
- Tack, det räcker. - Så fan heller!
Om de kommer hit är det slut med oss...
Och hela den här skiten... Glöm den!
Undersökningsnämnden anser att officer E Ripley
har handlat oansvarigt.
Hon bedöms därför olämplig som flygofficer.
Flygcertifikatet dras härmed in på obestämd tid.
Inget åtal kommer att väckas och du friges mot förbindelse.
Detta innebär sex månaders övervakning,
samt psykiatrisk utvärdering varje månad.
Förhandlingen är avslutad.
ÄRENDETS STATUS: AVSLUTAT
Det gick ju inte så bra.
Van Leuwen?
Varför inspekterar ni inte LV-426?
Det behövs inte. Planeten har varit bebodd i 20 år.
De har inte klagat på några organismer.
- Vilka bor där? - Terraformare.
Ingenjörer. De installerar stora atmosfärprocessorer.
Det tar några årtionden. Det är en sorts pionjärkoloni.
Hur många bor där?
60-70 familjer. Ursäkta?
Familjer.
Herregud!
- Jag finns i verkstan. - AI?
Skickade du inte ut några Iycksökare förra veckan?
En av dem är på radion. Han har visst hittat nåt.
- Kan han göra anspråk på fyndet? - Varför inte?
Var det inte ett tjänsteuppdrag?
Nåt högdjur på jorden ber oss kolla några koordinater.
De säger inte varför och jag ifrågasätter det inte,
för det tar två veckor att få svaret "fråga inte".
Så vad ska jag säga?
Vad mig beträffar... Hittar han nåt, så är det hans.
- Lydecker? - Vad?
Inga ungar på det här planet. Iväg med er!
WEYLAND-YUTANI "BYGGER BÄTTRE VÄRLDAR"
- Du gömmer dig på trånga ställen. - Jag är bäst!
Sluta! Leker ni i lufttrummorna igen, så får ni stryk.
Men alla andra...
Kolla här, vet jag!
Vi har kammat hem storvinsten.
Vad är det för nåt, pappa?
Jag vet inte. Vi får ta oss en närmare titt.
- Ska vi inte rapportera det? - Inte förrän vi vet vad det är.
Vi kommer inte närmare. Ska vi gå in och titta?
Stanna här, ungar. Vi kommer strax.
Okej. Hej då.
Vad länge de har varit borta.
Var inte rädd, Newt. Pappa vet vad han gör.
Mayday! AK-249 anropar basen!
Det här är löjtnant Gorman från marinkåren...
Vi måste talas vid.
Vi har förlorat kontakten med kolonin på LV-426.
Jag tror inte mina öron.
Ni kastar mig åt vargarna, och nu vill ni skicka ut mig igen?
Glöm det. Det är inte mitt problem.
- Får jag prata klart? - Inte en chans.
Truppen gör grovjobbet. Jag kan garantera din säkerhet.
Marinsoldaterna är tuffa.
De har de senaste vapnen. De klarar allt.
- Eller hur? - Vi är tränade för sånt här.
Då behöver ni inte mig.
Vi vet inte vad som har hänt.
Det kan vara en sändare som är nere, okej? Men om det inte är det...
...vill jag att du följer med som rådgivare.
Och varför följer du med?
Företaget finansierade kolonin tillsammans med styrelsen.
Vi vill bygga bättre världar...
Jo, jag såg reklamen. Jag måste till jobbet.
Du jobbar visst vid lastkajen.
Det stämmer.
- Kör gaffeltruckar. - Än sen?
Det är bra att du är sysselsatt.
Det var ju det enda du kunde få. Inget fel med det.
Vad sägs om att bli flygofficer igen?
Företaget har gått med på att återinsätta dig.
Om jag följer med.
Just det. Det är en andra chans.
Det är bättre att konfrontera det...
Sluta, jag har redan en psykolog.
Ja, jag läste utvärderingen. Du vaknar varje natt...
Jag har ju sagt nej!
Jag åker inte tillbaka. Jag skulle ändå inte vara till nån nytta.
Gör mig en tjänst. Tänk på saken.
Tack för kaffet.
Hallå?
- Hur är det? - Säg mig en sak.
Ni ska väl förinta dem?
Inte studera eller fånga dem, utan utplåna dem.
Det är vår avsikt, det lovar jag.
Okej, jag följer med.
Och du, din lilla skit.
Du stannar här.
Vi har inte tillräckligt betalt för det här.
Inte för att behöva se ditt nylle.
Skojar du?
Om det vore så väl.
Hicks... Du ser ut som jag känner mig.
Vad väntar ni på? Frukost på sängen?
Ännu en härlig dag i marinkåren. Det är precis som på farmen.
Varje måltid en fest, varje lön en förmögenhet, varje uppställning en parad.
- Jag älskar kåren! - Golvet är ju iskallt.
- Ska jag hämta dina tofflor? - Ja, tack.
Passa dig... Rör på påkarna!
- Jag hatar det här jobbet. - Sätt fart.
Ni har vilat i tre veckor.
Jag pratar om att andas, inte vara nedfryst.
Ja, hur blir det?
Samling om en kvart.
Vem är Snövit?
Nån sorts rådgivare. Hon såg en utomjording en gång.
Det var som fan! Jag är impad.
Vasquez, har du förväxlats med en karl nån gång?
Nej, har du?
Du är bäst.
- Så vad gäller det? - Det är ett räddningsuppdrag.
Vi ska befria kolonisatörs- döttrar från deras oskulder.
Blåsta jävlar!
- Vad är det här för skit? - Det är visst majsbröd.
Det är nyttigt, så ät det.
Jag sätter gärna på en arcturiska igen.
- Din var ju en karl. - Det spelar ingen roll med dem.
Bishop, gör ditt knivtrick.
Kom igen.
- Toppen! - Jag vill inte se det.
Vad gör du? Sluta larva dig, Drake.
- Gör det. - Inte på mig!
- Jo, på dig. - Lägg av.
Lita på mig.
- Nu räcker det. - Tack.
- Smaklig måltid. - Det där var inte roligt.
- Löjtnant Gorman? Mr. Burke? - Tack.
Så den nya löjtnanten är för fin för att äta med oss.
Han är en kaxig jävel.
Du missade ju aldrig.
Varför sa du inte att det fanns en android ombord?
Jag tänkte inte på det. Vi har alltid en syntetisk person med oss.
Jag föredrar att kallas "artificiell person".
- Är det ett problem? - Förlåt, jag glömde...
På Ripleys senaste resa fick den artificiella personen tekniskt fel.
Det uppstod problem och några personer dog.
- Var det en äldre modell? - Hyperdyne 120-A/2.
Det förklarar saken. De var lite oberäkneliga.
Vi har beteendehämmare numer.
Det är omöjligt för mig att skada en människa.
Säkert att du inte vill ha lite?
Håll dig borta från mig. Uppfattat?
Hon gillar inte heller majsbröd.
- Lystring! Vakthavande officer. - Återgå.
Rappa på!
Hör på.
Tyvärr hann vi inte briefa er innan vi gav oss iväg...
Vad är det, Hicks?
Hudson. Han är Hicks.
- Vad gäller det? - Får vi strida på riktigt,
eller ska vi jaga småkryp igen?
Vi har tappat kontakten med kolonin.
Det kan röra sig om en xenomorf.
- En vadå? - En xenomorf.
Vi ska jaga kryp.
Kan du utveckla det lite?
Jag ska berätta vad jag vet.
Vi landade på LV-426.
En i besättningen fick nåt i ansiktet, nån sorts parasit.
Vi fick inte bort den. Senare Iossnade den av sig själv och dog.
Kane verkade må bra, men vid middan...
Den måste ha lagt ett embryo i hans hals. Han började...
Jag behöver bara veta en sak: var de är.
- Kör hårt, Vasquez. - Det kan du lita på.
Hon trodde att vi skulle jaga utlänningar istället för utomjordingar.
- Ta dig i häcken! - Det kan du lita på.
Är ni färdiga?
Jag hoppas verkligen du har rätt.
Tack, Ripley. Ripleys rapport finns i datorn. Studera den.
En sån där varelse förintade hela min besättning på mindre än 24 timmar.
Har kolonisatörerna hittat skeppet kan alla ha drabbats.
Uppfattat?
Bäst ni läser rapporten.
Några frågor?
- Vad är det? - Hur slipper jag den här skiten?
Knip igen, Hudson.
Då så.
Hör på...
Det här ska gå smidigt och regelrätt till.
Alla system ska vara uppdaterade klockan 08.30.
Ni ska vara packade och klara om sju timmar.
Verkställ!
Ni kan rutinerna. Lägg på en rem!
Hudson, kom hit!
Jag skiter i att skiftet är slut. Få det gjort.
- Du får läppcancer av cigarrer. - Försegla slussen.
- Hur många till? - Det här är den sista.
In med den.
Se upp!
Kollade du nummer tre?
Finns det nåt jag kan göra?
Vet inte. Finns det nåt du kan göra?
Jag kan sköta lastaren.
- Jag har behörighet. - Varsågod.
KRAFTLYFT
Var vill du ha den?
Fack 12.
Vi är ett team. Vi har inget att oroa oss för.
Vi kommer att segra. Är det uppfattat?
Vi ska ge dem på käften.
Gör er klara!
Är ni starka?
Är ni tuffa?
- Vad är ni? - Marinsoldater!
Sätt fart!
Rappa på, för fan!
Ut med er!
Rappa på!
Ni är stentuffa! In med er!
Rappa på!
Ett, två, tre, fyra, fem, sex, sju...
Inta era platser.
Stuva vapnen.
Kom på plats.
- Lås fast dem. - Är ni laddade?
Okej, Bishop. Då åker vi.
Uppfattat.
Jag är laddad.
Vi ska spöa dem.
Startförberedelser påbörjade.
Motorerna påslagna.
Bekräfta att ni är startklara.
Ja, vi är klara.
10 sekunder.
Invänta order om losskoppling.
Jag räknar ner. Fem...
Expresshissen till helvetet!
...två, ett, släpp!
Koppla om till DCS.
- 2-4-0. Inga avvikelser. - Vi är på rätt kurs.
- Partikelstrålning mot skrovet. - Uppfattat.
Luftgropar framför oss.
Hur många landsättningar har du gjort?
38.
- Simulerade. - Hur många i strid?
Två, inklusive den här.
Fan också!
Avstånd 0-1 -4.
Vi närmar oss.
- Jag har dåliga vibbar. - Det säger du jämt.
"Jag har dåliga vibbar."
Jag underrättar dina föräldrar när vi kommer hem.
Okej, nu ska vi se...
Alla är uppkopplade. Det ser bra ut.
Kolla din kamera, Drake.
Verkar vara något fel.
Det är bättre. Panorera lite. Bra.
Snacka om laddad.
Jag är världens tuffaste.
Tuffare än tuffast.
Så jävlas inte med mig.
Kolla bara.
Var inte orolig.
Jag och mina tuffa polare skyddar dig.
Kolla bara.
Målsökande partikelstrålevapen.
Man kan grilla en halv stad med den.
Vi har markrobotar, pulskarbiner, raketgevär...
Vi har soniska sprängare!
- Vi har kärnvapen, knivar... - Lägg av! Gör er klara.
- Två minuter. - Väck Hicks.
- Vi följer 7-0-9. - Fjärrstyrning inkopplad.
Var fan är fyren?
Jag ser den.
- Är det där atmosfärprocessorn? - Jajamän.
Fantastisk utrustning. Helautomatisk.
Det är vi som tillverkar dem.
Gör en låg inflygning över koloniområdet.
Stormluckorna är stängda. Ingen synlig aktivitet.
Ligg kvar på 40.
Uppfattat.
Cirkla sakta runt området.
Byggnaderna verkar intakta.
- Energiförsörjningen funkar. - Gå ner.
Lyft omedelbart på min order.
INSEKTSSTAMPARE
Vi har landat.
Tio sekunder. Var på er vakt.
Jag vill ha en smidig urlastning.
Ut med er!
Sätt fart!
Grupp ett, framåt. Hicks, bilda skyttelinje.
Ta täten, Vasquez. Framåt!
Framåt!
Förbikoppla låset.
Grupp två, framåt. Inta flankpositioner.
Grupp två, framåt.
ÖPPNA
Beredda?
Gå in!
Grupp två, gå in. Hicks, kolla övre planet.
Tecken på strid med handeldvapen.
Smärre explosionsskador, troligen av seismiska prover.
Hör ni mig? Håll ihop.
Slå på rörelsesökarna.
Inte ett jävla skit!
Sök två och två.
Dietrich, Frost, det är er tur.
Här inne.
Nu!
- Snyggt jobbat, Hudson. - Vi kammade noll.
Vi rör oss, sir.
Vänta. Säg åt honom att...
Backa.
Panorera åt höger.
Där.
Ser ni det?
Nån måste ha knäppt en av Ripleys fulingar här.
Syra som blod.
Om du gillade det, kommer du att älska det här.
- Larva dig inte. - Grupp två, er status?
Vi är klara. Ingen är hemma.
Uppfattat. Stället är dött.
Vi missade partyt.
Området är säkrat. Vi får kolla deras dator i stället.
- Det är inte säkrat. - Området är säkrat.
Grupp ett till centralen.
Försök få igång deras dator.
Uppfattat.
Hicks, möt mig vid södra slussen. Vi kommer in.
- Han kommer in. Vilken trygghet... - Släng dig i väggen.
Vi fick igång centraldatorn utan problem.
Bra. Avvakta i centralen.
Okej, då går vi.
Allt väl?
De förseglade flygeln från båda hållen.
Svetsade igen dörrarna och blockerade trapporna med tung utrustning.
Men barrikaden höll visst inte.
- Några lik? - Nej.
- Sista striden. - Den måste ha varit hård.
Ja, det ser så ut.
Okej, Drake. Vi kan gå genom labbet till centralen.
Löjtnant...
Var det såna här?
Var försiktig.
Kärlek vid första ögonkastet.
Han gillar dig.
Två lever, resten är döda.
Bortopererad innan den hann inseminera.
Patienten, John Marachuk, dog under operationen.
Han dog när de tog bort den.
Vi har visst nåt.
- Bakom oss. - En av oss?
Var är dina gubbar, Apone? Är nån i D-sektionen?
Svar nej. Alla är i centralen.
Säg nåt, Frosty...
Fortsätt.
- Det rör sig. - Åt vilket håll?
Rakt emot oss.
- Jävlar! - Skjut inte.
Var inte rädd.
- Ta henne. - Vi vill dig inget illa.
Ingen fara.
Kom fram...
Jag har henne.
Jäklar!
- Ta fast henne. - Hon är under gallret.
- Lys här, Frost. - Vart tog hon vägen?
- Lys! - Här nere.
- Här. - Här är hon.
Undan! Skräm henne inte.
- Ta henne! Hon smiter. - Helvete!
Vänta!
Ingen fara.
Var inte rädd.
Vänta!
Det är ingen fara.
Lugn... Var inte rädd.
Du är trygg nu.
Lugn...
MEDBORGARSKAPSPRIS FÖR ANDRA KLASS
- Vad hette hon igen? - Rebecca.
Tänk efter, Rebecca. Koncentrera dig.
Börja från början.
Var är dina föräldrar?
- Du måste försöka... - Låt henne vara.
- Helt nollställd. - Fysiskt mår hon bra.
Undernärd, men inga bestående skador.
Det är bortkastad tid.
Smaka. Det är varm choklad.
Så där ja.
Var det så gott?
En ren fläck. Lika bra jag gör rent resten av ansiktet.
Tänk att det finns en liten flicka under smutsen.
Och söt är hon också.
Du säger inte så mycket, va?
- Rökare eller icke-rökare? - Vad letar du efter?
Personliga datasändare. Alla kolonisatörer har en inopererad.
De kan upptäckas inom 20 km. Hittills inget.
Tänk att du överlevde. Du är modig, Rebecca.
Newt.
- Vad sa du? - Jag heter Newt.
Bara min bror kallar mig Rebecca.
Vilket fint namn.
Jag heter Ripley. Kul att träffas.
Och vem är det här?
- Casey. - Hej, Casey.
- Vad heter din bror? - Timmy.
Gömmer sig Timmy också här nånstans?
Några systrar?
Mamma och pappa?
Se på mig. Var är de?
De är döda. Får jag gå nu?
Jag är ledsen.
Är du inte tryggare hos oss?
De skyddar dig. De är soldater.
Det spelar ingen roll.
Behöver du nåt mer?
Hallå, Bishop! Behöver du nåt mer?
- Fin liten krabat. - Magnifik, inte sant?
Håll i er. Jag har hittat dem.
- Lever de? - Vet inte, men de är samlade.
De är i processanläggningen. Tre trappor ner, under kyltornen.
- Rena stadsmötet... - Gör er marschfärdiga.
Sätt fart, vi har inte timlön.
Frost, du kör.
Var inte orolig. Det ordnar sig.
V-gruppering. Grupp två på vänstra flanken.
Håll 6-6-4.
Sätt på sökaren. Filtrera bort störningar.
Sökaren påslagen. Vänster och höger.
40 meter in finns det en trappa.
Jag har hittat den.
Gå ner till plan 3.
Hudson, ta täten. Hicks, täck bakåt.
Lugnt och sansat. Kolla hörnen.
- Håll era avstånd. - Klumpa inte ihop er.
Bilden krånglar.
- Säkert störningar från byggnaden. - Använd era lampor.
Nästa ner. Håll sen 2-1 -6.
Uppfattat. Det var 2-1 -6.
Vad är det där för nåt?
Ingen aning. Jag jobbar bara här.
Vad är det?
Jag vet inte.
Gå in.
Identifiera målet innan ni skjuter.
Kom ihåg att vi letar efter civila.
Försiktigt.
Minska luckan. Vi är exponerade.
Lugnt och fint.
- Det liknar avsöndrad kåda. - Avsöndrad från vadå?
Rör ingenting!
Flitiga små rackare.
- Varmt som fan härinne. - Ja, men det är torr värme.
Lägg av!
Vad har de för ammunition?
Omantlade med explosiva spetsar. Pansarbrytande. Hur så?
Dina mannar är rakt under värmeväxlarna.
Än sen?
Skadar de inte kylsystemet om de öppnar eld?
- Hon har rätt. - Än sen?
Det är rena kärnreaktorn.
Och blir det en kärnexplosion så kan vi hälsa hem.
Toppen!
Fan också!
Apone?
Ingen skottlossning där inne. Samla in alla magasin.
- Är han inte klok? - Ska vi skälla på dem i stället?
Ni får bara använda eldkastare.
Verkställ! Och inga granater.
Okej, ni hörde ordern. Hit med dem.
Kom igen, Vasquez. Töm och säkra.
Helvete!
Du också. Hit med det. Gör som jag säger.
Snyggt, Vas.
Hit med dem. Frost, öppna väskan.
- Tack för det. - Hicks, täck bakåt.
Framåt!
Den här är för närstrider.
Precis.
- Några rörelser? - Ingenting.
Herrejävlar!
Sätt dig där framme, Newt.
Bums!
Ta det lugnt. Låt oss fullfölja uppdraget.
Vi är marinsoldater. Vi har ett jobb att utföra. Fortsätt framåt.
Försiktigt.
Kom! Vi har hittat en som lever.
- Du kommer att klara dig. - Döda mig.
Lugn, vi ska rädda dig.
Var inte orolig.
Vad står på?
Krampanfall!
Undan!
- Eldkastare! - Döda den!
Undan! Eldkastare!
- Det rör sig. - Position?
- Jag kan inte fastställa den. - Fram med det.
Flera signaler. De närmar sig.
Byt till infrarött. Var vaksamma.
- Vad står på? Vi ser inget. - Beordra reträtt.
Jag får signaler från alla håll.
- Var? Jag ser inte ett skit. - Han har rätt. Det finns inget här.
Nåt rör på sig, och det är inte vi.
Sökaren ger fullt utslag. Vi är omringade.
De kanske inte syns i infrarött.
Kom!
- Vad fan är det som händer? - Wierzbowski och Crowe döda.
Dietrich, Crowe... Inget Ijud.
Brassa på!
Vem är det som skjuter?
De fick ju inte skjuta.
De väller ut från väggarna!
Apone, täck reträtten med...
Eld upphör, för fan!
Täck med eldkastarna och retirera gruppvis...
Upprepa. Vad sa du efter "eldkastarna"?
Täck med eldkastarna och retirera...
Säg nåt, Apone?
- Säg nåt! - Han är död!
- Beordra reträtt! - Håll käften!
- Retirera omedelbart... - Håll käft!
Var är Apone?
Han är död. Vi sjappar!
Nu drar vi, soldater!
- Se upp! - Döda den!
- Jag beordrade reträtt. - Retirera! Nu!
- Jag beordrade reträtt. - De är avskurna!
Gör nåt!
- Framåt! - Håll i dig, Newt.
Vad fan gör du?
Vänd om!
Det är en order.
- Vänd om! - Låt bli mig!
Du hade din chans, Gorman.
- Kom igen. - Skynda dig, Vas.
Snabba på!
Vi sticker!
Den är blockerad. Vi måste gå runt.
Öppna dörren.
Vi sticker!
Fixa dem, Vas.
Spring!
Fan!
- Fort! - Kom igen, Drake.
Kom igen, Drake!
- Se upp! - Han är död.
Nej! Drake är kvar!
- Drake kommer. - Han är död.
Det är han inte alls!
Glöm honom, han är död.
Hjälp till!
Smaka på det här.
Kör!
Faran är över.
Du har kört sönder bakaxeln.
Sakta farten...
Hur gick det?
Rör inte mig!
Vad är det med Gorman?
Vet inte. Hjärnskakning, kanske.
- Men han lever. - Nej, han är död!
- Vakna! Sen ska jag döda dig! - Lägg av.
Hämta förbandslådan.
Kolla... Deras signaler är svaga, men de är inte döda.
- Då hämtar vi dem. - Så fan heller.
Ni kan inte hjälpa dem.
De håller på att förpuppas, precis som de andra.
Herregud, det här är inte sant.
Det kan inte vara det.
Vi har sju behållare med CN-20.
Vi nervgasar hela jävla nästet.
Ja, men vi vet inte om det biter på dem.
Vi drar oss ur medan vi kan. Det är väl inget att diskutera?
Vi kan bomba hela området från rymden.
Det är det enda säkra.
- Skitbra! - Sakta i backarna...
Anläggningen är värd en hel del.
Skicka räkningen till mig.
Jag vet att det är ett känslofyllt ögonblick.
Men vi ska inte förhasta oss.
Det här är helt klart en viktig art.
Vi har inte rätt att utrota den.
- Fel. - Vi ska visa dig.
Du har kanske inte hängt med, men vi åkte på jävligt med stryk.
Jag är medveten om det, men jag kan inte godkänna det.
Korpral Hicks har faktiskt befälet.
Korpral Hicks är...?
Det är ett militärt uppdrag och Hicks är nu högsta befäl.
Det stämmer.
Anläggningen är värd flera miljoner.
En basse kan inte fatta såna beslut.
- Ta inte illa upp. - Det gör jag inte.
- Ferro, hör du mig? - Avvaktar.
- Förbered omedelbar evakuering. - Vi är på väg.
Vi bombar från rymden. Det är det enda säkra.
Verkställ.
Kom igen, Hudson.
Vi lägger ner honom här.
Rappa på, Spunkmeyer. Vi har startat.
- Vänta lite... - In med dig.
Jag är inne. Rampen fälls upp.
Fan också!
Var fan är...?
Spring!
Snyggt som fan!
Vad fan gör vi nu? Det ser rätt taskigt ut.
Är du klar?
Hur är det?
Nu kan vi inte åka, va?
- Förlåt. - Det var inte ditt fel.
Det är kört. Vad fan gör vi nu?
Vi kan göra upp eld och sjunga lite...
Vi borde gå tillbaka. De brukar komma på natten.
Det är allt, va?
Det här var allt vi kunde rädda från pansarvagnen.
Vi har fyra pulskarbiner med 50 patroner i varje.
Inte så bra.
Vi har 15 M-40-granater.
Rör den inte. Det är farliga grejer.
- Bara en eldkastare? - Den är bara halvfull, men den fungerar.
Den andra är skadad.
Men den goda nyheten är...
Vi har fyra vaktrobotar.
Skärmar och skannrar är intakta.
Det är rejäla grejer, så de sitter inte fel.
När drar de igång en räddningsaktion?
Efter 17 dar.
Jag vill inte göra dig besviken, men vi klarar oss inte i 17 timmar.
Varelserna dyker snart upp igen...
Lilltjejen har överlevt längre utan vapen och utbildning.
- Låt henne ta befälet, då. - Skärp dig.
Vi behöver dig och jag är trött på ditt skitsnack.
Försök hitta en ritning över anläggningen.
Nånting som vi kan orientera oss efter.
Jag vill se lufttrummor, kabeltunnlar, kulvertar...
Varenda möjliga ingång.
- Vi har ont om tid. - Okej, inga problem.
Spänn av.
Jag går till labbet. Jag kollar Gorman och fortsätter mina analyser.
Bra. Gör du det.
De använder nog den här servicetunneln.
Ja, den går direkt till processorn.
Lite längre ner. Okej, hitåt. Tillbaka...
Förstora det där.
Nej, här borta.
Det finns en tryckdörr i den här änden.
Kan vi inte placera en vaktrobot där och försegla dörren?
Ja, men de tar sig ändå in i anläggningen.
Vi kan reparera barrikaderna
och svetsa igen de här öppningarna.
Då kan de bara komma in från två håll.
Precis, sen placerar vi de andra robotarna här.
- Just det. - Fantastiskt.
Nu behöver vi bara en kortlek.
- Tuta och kör. - Uppfattat.
FJÄRRSTYRT VAKTSYSTEM
Gör nu ditt jobb, sötnos. Kom så drar vi.
Vaktrobotarna är på plats.
Avvakta. Jag aktiverar dem nu.
- Testa dem. - Se upp!
Nu drar vi snabbt som fan.
Vi förseglar tunneln.
Vad det nu kan vara värt...
Sätt på dig den här.
Det är en lokaliserare.
Då kan jag hitta dig var du än är.
Bara en säkerhetsåtgärd.
- Tack. - Det betyder inte att vi är förlovade.
Vad gör vi nu?
Sista hållplatsen.
Hoppa i säng.
Kryp ner.
Sov nu en stund. Du är hemskt trött.
Jag vill inte sova. Jag har mardrömmar.
Casey har nog inga. Få se...
Nej, hon har inga.
Försök vara som hon.
Hon har inga mardrömmar för hon är gjord av plast.
Just det. Förlåt.
Mamma sa att det inte fanns några monster.
- Men det finns det. - Ja, det gör väl det.
Varför säger man så till barn?
För det mesta är det sant.
Var det en sån där som växte i henne?
Jag vet inte. Och det är sant.
Är det inte så bebisar blir till? Människobebisar?
- De växer inuti en. - Det är annorlunda.
- Har du nånsin haft en bebis? - Ja, en liten flicka.
Var är hon?
- Hon är borta. - Du menar död.
Ta den här.
Den bringar lycka.
Fin, va?
- Gå inte. - Jag finns i rummet bredvid.
Ser du kameran?
Jag håller ett öga på dig hela tiden.
Jag överger dig inte. Jag menar det.
Lovar du det?
- Jag försäkrar det. - På heder och samvete?
På heder och samvete.
Sov nu.
Och dröm inte.
Din busunge.
Syran oxiderar när varelsen har dött.
Det är intressant, men det hjälper oss inte.
Jag försöker lista ut vad vi har att göra med. Vi går igenom det igen.
De gör kolonisatörerna till värdar för såna här.
Då måste det finnas en massa parasiter.
En för varje kolonisatör. Alltså över hundra.
Men var och en kommer väl från ett ägg, eller hur?
Så vem lägger äggen?
Det måste vara nånting som vi inte har sett än.
- Ungefär som en myrkupa. - Det är bin som har kupor.
Du vet vad jag menar. En kvinna som sköter hela ruljangsen.
- Drottningen. - Ja, morsan.
- Hon är stentuff. - De är inga myror.
Jag vet det.
Förstör de här exemplaren när du är klar med dem. Förstått?
Mr. Burke vill hålla dem vid liv för att återsändas till labben.
Det var hans uttryckliga order.
De är värda miljoner för biovapenavdelningen.
Om du är smart kan vi båda bli hjältar
och få vårt på det torra.
Du är galen, vet du det?
Hur ska du få en farlig organism genom karantän?
De får inget veta...
Jo, jag tänker tala om det för dem.
Och att du vållat 157 kolonisatörers död.
- Vänta lite... - Du skickade dem till skeppet.
Jag kollade loggboken. Direktiv daterat 6/12/79. Undertecknat av Burke, Carter.
Du skickade dit dem utan att ens varna dem.
Varför varnade du dem inte?
Tänk om skeppet inte hade funnits?
Om jag hade förstorat upp saken,
hade vi mist ensamrätten.
Okej, jag fattade ett felaktigt beslut. Jag tabbade mig.
De är ju döda! Fattar du inte vad du har gjort?
Den här gången åker du dit så det ryker.
Du kan inte slingra dig undan.
Jag hade högre förväntningar. Jag trodde att du var smartare.
Härligt att göra dig besviken.
- Vad står på? - De kommer. Via tunneln.
A och B söker och skjuter. Flera mål.
ÅTERSTÅENDE SKOTT
Kolla skotträknarna.
B är nere på 50 %.
Rena skjutbanan där nere.
B har 60 skott kvar. 40... 20... 10.
B är tom. 20 kvar i A.
10... 5...
- Det var det. - Jösses! Det vimlar av dem.
De är vid tryckdörren.
- Vilket oväsen. - Bishop här.
- Jag har dåliga nyheter. - Vilken överraskning.
Mycket vackert, men vad letar vi efter?
Nödventilation.
Toppen! Det slår allt.
- När exploderar anläggningen? - Om fyra timmar.
Explosionsradie 30 km, sprängverkan 40 megaton.
- Vi har problem. - Helt otroligt!
- Stäng luckorna. - Kan vi inte stänga dem härifrån?
Kraschen överbelastade elsystemet.
Och jag som skulle ha muckat om fyra veckor.
- Nu får jag dö i ett stenrös. - Lägg av!
Fyra veckor till...
Vi måste få hit den andra landaren från Sulaco.
Kan den inte fjärrstyras?
Hur då? Sändaren fanns ju i pansarvagnen. Den är paj.
Vi måste komma på nåt sätt.
Det är kört! Vi är dödsdömda!
Håll käften! Kolonisatörernas sändare, då?
- Tornet på andra sidan. - Jag har kollat upp det.
Ledningarna till parabolen är trasiga.
Då får nån gå dit.
Med en bärbar terminal kan man koppla upp sig manuellt.
Med de där varelserna lösa? Räkna inte med mig.
- Då lämnar vi dig här. - Jag gör det.
- Gör det själv! - Jag gör det.
- Vad? - Jag gör det.
Jag är den enda som kan fjärrstyra landaren.
Ja, Bishop borde göra det.
Helst skulle jag vilja slippa. Jag är syntetisk, men inte dum.
Hur lång tid tar det?
Tunneln är 180 meter lång.
Det tar 40 minuter att krypa dit.
Uppkopplingen tar en timme.
Startförberedelserna 30 minuter, flygningen 50.
Det blir på håret.
- Lycka till. - Vi ses snart.
Akta fingrarna.
Jag fattar det inte.
20 meter och det minskar.
- 15. - Hur många?
Svårt att säga. Massor.
D har bara 50 % kvar.
C har inte mycket mer.
Det stoppar dem inte.
D har 150 skott kvar.
- Kom igen. - 100 skott.
Kom igen!
D har bara 20 kvar.
10.
Helvete!
Vänta, de retirerar.
Vapnen stoppade dem.
Det stämmer.
VARNING
- Nästa gång är det fritt fram. - Det vet de inte.
De letar nog efter andra vägar. Det håller dem sysselsatta ett tag.
- De kanske tappade stinget. - Knip igen.
Jag vill att ni går vakt.
Sätt fart!
Hör på...
Vi är alla slitna. Men var på er vakt.
Vi får inte släppa in en enda jävel.
Okej.
När sov du sist? För 24 timmar sen?
Jag vill inte sluta som de andra. Det ser du till, va?
Finns det ingen annan utväg, fixar jag oss båda.
Vi får se till att det inte går så långt.
Jag vill att du träffar en kär vän till mig.
Det är en M41 -A-pulskarbin, 10 mm,
med en 30 mm:s granatkastare.
Känn på den.
Hur gör jag?
Tryck den mot axeln.
Luta dig mot den. Rekylen är rätt kraftig.
När räkneverket står på noll...
- Trycker jag här? - Just det.
Snabbt i med ett nytt. Tryck till.
Sen är det bara att brassa på.
- Vad är det här? - Granatkastaren.
- Inget att leka med. - Visa mig allt.
Jag kan ta hand om mig själv.
Jag har märkt det.
- Hur mår du? - Rätt okej.
Men jag har världens baksmälla.
- Jo, Ripley... - Glöm det.
Ingen fara.
AKTIVERA
- Vakna. - Vad...?
Tyst, vi är i fara.
Undan!
Hjälp!
Vad sa du, Bishop? Är den inställd på självpåfyllning av bränsle?
- Just det. - Bra. Stanna där.
Hör av dig när du aktiverat startsekvensen.
- Han är i tornet. - Utmärkt!
Hjälp oss!
Krossa rutan.
Krossa den.
Jag ska försöka.
- Jag är rädd. - Jag också.
Stanna här.
Det är labbet.
- Det brinner i labbet. - Vi är på väg.
De kommer.
Skjut sönder den!
Jösses!
Se upp!
Där borta. Beredd?
Faran är över. Jag knäppte den andra.
Jösses!
Det var Burke.
Vi dödar den jäveln.
Jag fattar det inte.
Han trodde att han kunde få en varelse genom karantänen
om en av oss blev befruktade,
eller vad man nu ska kalla det,
och sen frystes ner på hemresan.
Ingen skulle veta att vi bar på fostren.
Jag och Newt.
Vi skulle ju veta det.
Han tänkte sabotera era frysar.
Sen kunde han kassera liken och hitta på nån historia.
Han är dödens!
Du ska bli hundmat!
Det här är ju inte klokt.
Rena paranoian! Snacka om sorgligt.
- Det är patetiskt. - Jag vet inte vilken art som är värst.
De kör åtminstone inte över varann av girighet.
- Vi fixar honom. - Nej, han ska med tillbaka.
- De har brutit strömmen. - Hur då? De är ju djur.
Kolla korridorerna.
Gorman, vakta Burke. Newt, håll dig nära mig.
- Jag går hitåt. - Gör det.
- Ser du nåt? - Ja.
- Inne i byggnaden. - Det är ju jag.
Nej, det är inte du.
De är här inne.
Håll huvudet kallt. Vasquez?
Hudson kan ha rätt.
- Dra er tillbaka. - Den har fått fnatt.
Det måste vara störningar. Det rör sig överallt.
Kom tillbaka.
Nu gäller det.
Försegla dörren!
- Skynda dig. - Kom igen.
In med er. Gör det snabbt.
Täck för ögonen. Titta inte på Ijuset.
Rörelse. Signalen är tydlig.
Avstånd 20 meter.
- De har hittat en ingång. - Vi missade ingen.
18.
- 17 meter. - Det är nåt under golvet.
15 meter.
- De är innanför barrikaderna. - Kom.
- 13 meter. - Utanför dörren. Undan!
- Det är en jättesignal. - Hur går det, Vasquez?
Snart klar.
Klar.
Tolv meter.
Elva...
- Tio... - De är alldeles intill.
- Nio meter. - Korta kontrollerade stötar.
Åtta meter.
Sju.
- Sex. - Omöjligt. Det är ju härinne.
- Den visar rätt. - Då läser du den fel.
Fem meter. Fyra...
Vad i helvete?
- Herrgud... - Ge mig lampan.
Där borta! Döda dem!
Kom igen!
Gör nåt, Gorman.
Se upp, det kommer fler.
Till labbet!
- Nu! - Se upp, Hudson.
Nu!
Öppna dörren!
Tillbaka!
Dö, din jävel!
Din jävel! Kom och ta mig!
Jag har hela dan på mig! Kom igen, era svin!
Vill du också smaka? Dra åt helvete!
Skit på dig!
Kom igen, Hicks.
Den är låst.
Det är öppet. Kom!
Gå!
Skynda dig, Gorman.
Försegla den.
Öppna dörren, för fan.
Tillbaka.
- Flytta på dig. - Hitåt!
Vad?
- Vänta. Jag går först. - Vad du än tänker göra, gör det snabbt.
Nu drar vi!
Sätt fart!
- Åt vilket håll ligger plattan? - Hitåt.
Höger!
Hitåt.
- Åt vilket håll? - Rakt fram, sen vänster.
Bishop, hör du mig?
Skeppet är på väg.
Beräknad ankomst om 16 minuter.
Stanna där. Vi är på väg.
- Vilket håll? - Ditåt! Nej, hitåt.
Är du säker?
Skynda dig!
Det är här uppe.
- Vi är nästan där. - Vänta.
Stick!
Där uppe. Vi kan gena över taket.
Du har alltid varit en skithög, Gorman.
Ta henne, Hicks. Skynda dig!
- Håll i dig. - Jag tappar taget.
Släpp inte taget.
- Håll i dig. - Hjälp!
Jag har dig.
Vi kan hitta henne med den här.
Stanna där. Vi är på väg.
Hitåt.
Hon är nära.
Var är du? Hör du mig?
- Jag är här. - Var?
Är du okej?
- Jag måste skära sönder det. - Klättra ner.
Vi måste skära sönder det.
Rör dig inte. Stå helt stilla.
Vi är nästan klara. Ge inte upp.
- Jag vet. - Skynda. Jag menar det.
Stå stilla, Newt.
Vi är nästan klara.
Kom så går vi.
De dödar en inte, de...
- Hon lever! - Jag hör dig!
Jag tror dig. Hon lever. Men vi måste gå!
Ta av den.
Kom!
Du klarar det.
- Hur lång tid är det kvar? - Det är gott om tid. 26 minuter.
- Vi åker inte än. - Inte?
Jag vill inte höra. Hon lever. Jag hinner.
Om 19 minuter kommer det här stället att vara ett ångmoln.
- Låt honom inte åka. - Vi åker ingenstans.
- Vi ses, Hicks. - Dwayne.
Kalla mig Dwayne.
Ellen.
Bli inte borta länge, Ellen.
Lystring! Nödsituation. All personal måste evakuera området omedelbart.
Ni har 15 minuter på er att nå säkerhetsavståndet.
Lystring!
All personal måste omedelbart evakuera området.
Ni har 14 minuter på er att nå säkerhetsavståndet.
RÄCKVIDD 49,4 METER
Håll i mig.
Kom så går vi.
Bakom oss.
Ni har fyra minuter på er att nå säkerhetsavståndet.
Kom igen, för tusan!
Släpp inte taget.
Ni har två minuter på er att nå säkerhetsavståndet.
Fan ta dig, Bishop!
Blunda, raring.
Titta!
Skynda dig.
Gasen i botten!
Vi är säkra.
Vi klarade det.
Jag visste att du skulle komma.
Han klarar sig. Jag gav honom en smärtstillande spruta.
Vi behöver en bår så vi kan bära honom till sjukan.
Förlåt om jag skrämde dig. Plattformen blev för ostadig.
Jag blev tvungen att cirkla runt.
- Du skötte dig bra. - Menar du det?
Undan.
Nej, här!
Spring!
Här.
Låt bli henne, din subba!
Kom igen!
- Mamma. - Herregud...
Inte så illa av en människa.
Ska vi sova hela vägen hem?
- Hela vägen. - Får jag drömma?
Ja, det får vi båda göra.
- Sov gott. - Uppfattat.
Översättning: Susanna Wikman
[SWEDISH]