Усі датчики життєдіяльності зелені. Схоже, вона жива.
Ось і наша премія.
– Як ми сьогодні? – Жахливо.
– Що ж, принаймні, краще ніж учора. – Де я?
У безпеці. На станції Гейтвей. Ви тут уже кілька днів.
Спочатку ви ледве на ногах трималися, але тепер усе гаразд.
Схоже, до вас відвідувач.
Джонсі. Іди до мене.
Іди сюди.
Як справи, дурненький котику? Де ти був?
Що ж, ось ви і зустрілися? Мене звуть Берк, Картер Берк.
Я працюю на компанію. Але я нормальний хлопець.
Радий бачити, що вам краще. Слабкість і дезорієнтація минуть.
Це лише природні наслідки надзвичайно довгого анабіозу.
Що ви маєте на увазі? Скільки я там пробула?
А вам ще ніхто про це не казав?
Ні. Але я не впізнаю це місце.
Ні, я знаю.
Можливо, це може шокувати вас. Це довше…
Скільки? Будь ласка.
57 років.
– Що? – Вас не було 57 років.
Так вийшло, що вас віднесло від центральних систем.
Вам пощастило, що команда шукачів брухту вас знайшла.
Шанс один на тисячу. Вам до біса пощастило, що ви живі.
Ви могли б плавати у космосі вічність.
З вами усе гаразд?
Господи!
Сестро!
Хто-небудь, сюди! Негайно!
Негайно!
– Тримайте! – Будь ласка!
Тримайте її!
Убийте мене!
Знову кошмар? Дати вам снодійне?
Я досить спала.
Іди сюди.
Все гаразд.
Усе скінчилося.
Я не розумію.
Ми тут вже три з половиною години.
Скільки можна розповідати одне і те ж саме на різні лади?
Будь ласка, погляньте на це з нашого боку.
Прошу вас.
Отже, ви визнаєте, що знищили космічний транспорт класу "М",
досить дорогий, до речі.
Це 42 мільйони доларів. Це без вартості вантажу, звичайно.
Бортові записи рятувальної шлюпки підтверджують деякі ваші свідчення,
а саме, що з невідомих причин "Ностромо" сів на планету ЛВ-426,
у той час ще недосліджену планету,
потім знову став на курс, а потім була дана команда на самознищення…
– …з невідомої причини. – Не з невідомої. Я вам казала.
Ми сіли за наказом компанії, щоб забрати те, що знищило мій екіпаж.
І ваш дорогий корабель.
Команда аналітиків дослідила кожен сантиметр шлюпки,
але не знайшла ніяких доказів описуваної вами істоти.
Чудово! Це тому, що я його викинула крізь клятий повітряний шлюз.
Як я вже казала раніше.
Скажіть, на ЛВ-426 існують ворожі організми?
Ні. Там голі скелі. Місцевого життя немає.
Невже за час моєї відсутності у землян так погіршився інтелект?
Я ж сказала, воно було не місцеве. Там був інопланетний зореліт.
Він був не звідти. Це ви розумієте? Ми йшли на його маяк.
І знайшли те, чого не зустріли ні в одному з 300 досліджених світів.
"Істота, яка дозріває усередині живої людини". Це ваші слова.
– "І має замість крові кислоту". – Саме так.
Послухайте, я розумію, навіщо це все, але кажу вам, вони існують.
– Дякую, офіцер Ріплі. Це усе. – Будь ласка!
Кейн, член команди,
Кейн, який заходив на той корабель, казав, що бачив там тисячі яєць.
– Дякую. Це усе. – Прокляття! Це не усе!
Тому, що коли хоча б одна тварюка потрапить сюди, ось тоді буде усе!
Ви зможете забути про це все.
СТАТУС ФАЙЛУ: ЗАКРИТИЙ
Могло бути і краще. Послухайте…
Ван Люен!
А чому ви просто не перевірите ЛВ-426?
Тому що це не потрібно. Там уже 20 років, як живуть люди,
і вони ніколи не скаржилися на ворожі організми.
– Про що ви? Які люди? – Терраформери.
Планетарні інженери. Встановлюють атмосферні процесори.
На це витрачають десятиріччя. Ми називаємо це колонія "Раз-і-все".
Скільки там колоністів?
Десь 60, чи може 70 сімей. Дозвольте?
Сімей.
Боже.
Привіт, Ріплі. Це лейтенант Горман з колоніальної морської піхоти.
Ріплі, нам потрібно поговорити!
Ми втратили зв'язок з колонією на ЛВ-426.
Повірити не можу.
Ви кинули мене на поживу тим вовкам, а тепер хочете, щоб я повернулася?
Забудьте. Це не моя проблема.
– Я можу закінчити? – Ні. Немає про що говорити.
Ріплі, ви полетите з солдатами. Я гарантую вашу безпеку.
Колоніальна морська піхота – дуже круті хлопці.
У них потужна зброя. Вони впораються з чим завгодно.
– Лейтенанте, я правий? – Нас готували для таких справ.
Тоді я вам не потрібна. Я не солдат.
Так, але ми не знаємо, що саме там відбувається.
Може, у них вийшов з ладу передавач? А якщо ні,
я хотів би, щоб там був радник, це все.
У мене немає часу на це. На мене чекає робота.
Гаразд. Я чув, ви працюєте у вантажних доках.
Так, вірно.
– Навантажником? – То й що?
Нічого. Думаю, це чудово, що ви чимось зайняті.
Я знаю, це єдина робота для вас. Нічого поганого в цьому немає.
А коли я скажу, що можу відновити вас на посаду офіцера?
Компанія вже погодилася відновити з вами контракт.
Якщо я полечу.
Так, якщо полетите. Ну ж бо. Це другий шанс.
Думаю, це найкращий вибір – повернутися туди і вбити тварюку.
Годі вам. Цього місяця я вже була у психіатра.
Я знаю, я читав звіт. Щоночі ви прокидаєтеся від жахів.
Я вже відповіла – і годі про це.
Будь ласка, ідіть звідси. Я туди не повернуся.
Гаразд.
Зробіть послугу. Просто подумайте про це.
Дякую за каву.
Алло?
– З вами все гаразд? – Скажіть мені лише одне, Берк.
Ви летите туди для того, щоб знищити їх, чи не так?
Не для вивчення? А щоб повністю знищити?
Такий план. Даю вам слово.
Добре. Я згодна.
А ти, маленький дурнику,
ти залишаєшся тут.
Замало нам платять за таке.
Так, особливо коли при підйомі доводиться бачити твою пику, Дрейк.
Що?
Це що, жарт?
Хотілося б.
Гей, Хікс. Ти виглядаєш так, як я почуваюся.
Так, дівчата, на що чекаєте? На сніданок у ліжко?
У нас ще один чудовий день. День у Корпусі, ніби день на фермі.
Будь-яка їжа – банкет, гроші – щастя, будь-який стрій – парад.
– Я люблю Корпус! – Підлога крижана!
– Принести тобі шльопанці? – А можна, сер? Я буду вдячний.
Іди у пекло. Шикуйся! Уперед. Ходімо.
– Ненавиджу цю роботу. – Кроу, Вежбовські. Підйом.
Ви і так спали три тижні.
Мені потрібен справжній відпочинок, а не це заморожене лайно.
Так, Старший, як щодо відпочинку?
Так. Перший збір у 15:00. Ворушіться.
Хто ця білявка?
Якийсь там консультант. Схоже, вона один раз бачила чужого.
Нічого собі! Я вражений.
Гей, Васкез. Тебе ніколи за чоловіка не сприймали?
Ні. А тебе?
Ти справді крута.
– Гей, Старший, що у нас за справа? – Рятувальна. Тобі сподобається.
Там є дочки колоністів, яких ми повинні врятувати від невинності.
Тупі колоністи.
– Що це за погань? – Здається, кукурудзяний хліб.
Тобі корисно, хлопчику. їж.
Я б не проти підчепити арктурианок. Пам'ятаєш?
– Авжеж, тільки у тебе був самець. – Якщо арктурианці, яка різниця?
– Гей, Бішоп, покажи трюк з ножем. – Що ж, будь ласка.
Ходімо.
– Гаразд! – Хлопче, я не хочу це бачити.
Що ти робиш? Не сіпайся, Дрейк. Бішоп!
– Зроби це. – Не мене, хлопче!
– Тебе, тебе. – Не рухайся.
Довірся мені.
– Гаразд. Закінчили. – Дякую.
– Смачного. – Це було зовсім не смішно.
– Лейтенант Горман, містер Берк? – Так, дякую.
Схоже, новий лейтенант надто крутий, щоб обідати з солдатами.
У хлопця точно кукурудзяний качан у дупі.
Я думав, ти ніколи не схибиш, Бішоп.
Ви не попередили мене, що на борту андроїд. Чому?
Я навіть не думав. Це звичайна практика. На борту завжди є синтет.
Особисто я віддаю перевагу термінові "штучна людина".
– А що, якась проблема? – Пробачте. Я не знаю, я навіть…
Під час останнього польоту Ріплі, "штучна людина" вийшла з ладу.
Виникли проблеми, внаслідок яких, кілька чоловік загинули.
– Який жах. Це була стара модель? – Гіпердайн Систем 120/2.
Тоді це усе пояснює. "Другі" завжди були трохи нестримані.
Завдяки нашим поведінковим інгібіторам такого бути не може.
Я просто не можу власними діями або бездіяльністю скривдити людину.
Ви точно не хочете?
Тримайся від мене якнайдалі, Бішоп. Ти добре мене зрозумів?
Схоже, їй теж не подобається кукурудзяний хліб.
– Усім струнко! Офіцер на палубі! – Вільно.
Хутчіш! Сідайте.
Так, слухайте!
Доброго ранку, солдати. На жаль, не було часу усе вам розповісти раніше.
– Сер? – У чому справа, Хікс?
Хадсон, сер. Хікс – це він.
– Отже, що за питання? – Це буде бойова операція, або…
…чергове полювання на клопів?
Усе, що нам відоме: це що зв'язку з колонією все ще немає,
і можливо у цьому винні ксеноморфи.
– Даруйте, сер. Хто? – Ксеноморфи.
Точно, полювання на клопів.
Із чим конкретно ми матимемо справу?
Я розповім вам те, що знаю.
Ми сіли на ЛВ-426.
Один з членів екіпажу повернувся на борт…
…з чимось, що приліпилося до обличчя, якийсь паразит.
Ми хотіли зняти його, але нічого не вийшло. Пізніше воно само відпало.
Кейн почував себе нормально. Ми вечеряли і…
…мабуть, паразит через горло відклав ембріон. Він почав…
Мені потрібно знати лише – де вони?
– Так, Васкез. Надеремо їм дупу. – Коли завгодно і де завгодно.
Хтось сказав "чужий". А вона подумала, що сказали "нелегал".
– Зараз як дам комусь. – Коли завгодно і де завгодно.
Ви закінчили?
Сподіваюся, ви праві. Дуже сподіваюся.
Так, гаразд. Дякую, Ріплі. У нас є звіт. Пропоную вам його вивчити.
Лише одна з цих тварюк змогла за день знищити увесь мій екіпаж.
І якщо колоністи знайшли корабель, ніхто не скаже, скільки їх зараз.
Це ви розумієте?
Так або інакше, усе це є на диску, отже вам краще його подивитися.
Питання?
– Що у вас, рядовий? – Скажіть, як втекти звідси?
Хадсон, ти за це лайно заплатиш!
Гаразд.
Тепер слухайте уважно.
Я хочу, щоб усе пройшло чітко і гладко.
Системи зв'язку і тактичні бази даних мають бути готові до 08:30.
Завантажити набої, перевірити зброю, підготувати човен. На все 7 годин.
Отже, поспішайте!
Гаразд, дівчатка. Ви його чули, і знаєте, що треба робити.
Хадсон, до мене. Стань сюди.
Мені начхати, що тобі не дістати, Хадсон. Зроби, щоб працювало.
– Ти заробиш рак від цих штук. – Капрал, закрити цей люк негайно.
– Скільки ще, Спанкмайер? – Остання.
Чудово. Завантажуй.
Обережно, позаду.
Ти перевірив третій номер? Дай подивитися.
Привіт. Я тут, як п'яте колесо. Можу чим-небудь допомогти?
Не знаю. А що ви умієте?
Що ж, можу керувати цим навантажником.
– У мене другий клас. – Почувайтеся, як удома.
ЕНЕРГЕТИЧНИЙ НАВАНТАЖНИК
Куди це?
У 12 відсік, будь ласка.
Гаразд. Ми команда, отже турбуватися нема про що.
Прилітаємо, перемагаємо і рятуємо. Це зрозуміло?
Ось, що нам потрібно зробити, дівчатка.
Гаразд. Шикуйся!
Ми злі?
Ми круті?
– Хто ви? Які ви? – Морські піхотинці, злі і круті!
Хадсон! Шикуйся!
Шикуйся! На вихід! На вихід!
Веселіше! На вихід! На вихід!
Рухайся! Рухайся!
Неймовірно круті хлопці. По місцях. На посадку!
Рухайся!
Раз, два, три, чотири, п'ять, шість, сім!
Бойове розташування. Усі знають свої місця.
Зброю закріпити. Вирушаємо.
Давайте. Усі по місцях.
– Закривай, Хадсон. – Готові до справи?
Гаразд, Бішоп, уперед.
Зрозумів.
Я готовий.
Готовий до усього! Вперед!
Приготуватися. Вимикаю захоплення. Увімкнено передстартову автоматику.
Первинні зчіплювачі зняті. Зняти внутрішні.
Підтвердити відхід зчіплювачів і безпеку десантного відсіку.
Підтверджую: десантний відсік готовий.
10 секунд.
Приготуватися до скидання.
По моїй команді. П'ять, чотири, три…
Ми на швидкісному ліфті їдемо у пекло.
Три, два, відрив.
Перемикни на цифровий діапазон.
– Усе в нормі. 2-4-0. – Ми у потрібному квадраті.
– Легка іонізація корпусу. – Зрозуміло.
Попереду щільні шари атмосфери. Зараз трохи трястиме.
Скільки у вас було операцій, лейтенанте?
Тридцять вісім.
– Тренувальних. – А бойових?
Дві. Рахуючи оцю.
– Лайно. – Отакої.
Дистанція 014.
Починаю фінальну стадію.
– У мене погане передчуття. – Ти завжди це кажеш, Фрост.
Кожного разу: "У мене погане передчуття".
Коли повернемося без тебе, я подзвоню твоїй сім'ї.
Так, поглянемо, що видно.
Усі на зв'язку. Непогано.
Дрейк, перевір свою камеру.
Схоже, там щось збоїть.
Отак краще. Дай панораму. Добре.
Усім приготуватися.
Дві хвилини. Починаємо. І, хто-небудь, розбудіть Хікса.
– Ідемо на курс 709. – Посадка наведена.
Де цей клятий маяк?
Авжеж, бачу.
– Це і є атмосферний процесор? – Так, це він.
Чудовий агрегат. Повністю автоматизований.
До речі, це ми їх виробляємо.
Так, Ферро. Пролети нижче над головним комплексом колонії.
Штормові віконниці закриті. Явної активності немає.
Тримай на 40.
Прийом.
Зроби повільний круг над комплексом.
Будівлі ніби не зруйновані.
– Енергія є. – Гаразд, Ферро. Сідай.
Як тільки висаджуємося, негайно йдеш і залишаєшся на станції.
МУХОБІЙКА
Сіли.
Десять секунд, хлопці. Пильнувати.
Виходимо і чітко розходимося.
Уперед! Ворушіться!
Вперед!
Перше відділення на зв'язку. Хікс, бери своїх і прикривайте тил.
Васкез, на позицію. Уперед.
Рухайся.
Хадсон, відкрий замок.
Друге відділення, вперед. Зайняти позиції з флангів.
Друге відділення на зв'язку.
ВІДКРИТИ
Готова?
Уперед.
Друге відділення, заходьте. Хікс, бери верхній рівень.
Сер, ви це бачите? Схоже на сліди від куль.
А тут пошкодження від вибухівки. Схоже на сейсмічні заряди.
Вам видно? Усім бути напоготові.
Хікс, Хадсон увімкнути детектори руху.
Нічого. Нічого немає.
Розділитися по двох і продовжити пошук.
Заждіть. Скажіть йому…
Хікс, назад.
Обернися праворуч.
Там.
Вам добре видно?
Схоже, розплавлено. Тут, схоже вбили одного з друзів Ріплі.
Кислота замість крові.
Якщо вам сподобалося оте, тоді це вам сподобається ще більше.
– Припиняй. – Друге відділення, що у вас?
Закінчили прочісування. Вдома нікого немає.
Прийом. Сер, тут ніде нікого немає.
Що б тут не сталося, думаю, ми запізнилися.
Гаразд, територія безпечна. Давайте поглянемо, що нам скаже комп'ютер.
– Хвилиночку. Там не безпечно. – Там безпечно, Ріплі.
Перше відділення,
ідіть в оперативний центр.
Зрозуміло.
Хадсон, поглянь, чи можна підключитися до їх комп'ютера.
– Він заходить. Я у безпеці. – Що за нікчема.
Сер, вони запечатали це крило з обох боків.
Заварили двері і завалили сходи важким устаткуванням.
Але, схоже, барикади не витримали.
– Тіла є? – Ні, сер.
– Остання битва. – Схоже, тут було, до біса, жарко.
Так, схоже на те.
Так, Дрейк, іди сюди. Ми зможемо пройти через медичну лабораторію.
Лейтенанте.
Це вони?
Обережніше.
Схоже на любов з першого погляду.
Ти йому сподобався.
Дві живі, інші мертві.
Видалені хірургічним шляхом до впровадження ембріону.
Пацієнт Дж. Марачек помер під час операції.
Вони убили його, знімаючи це.
Схоже, у нас щось є.
– Позаду нас. – Один з наших?
Ейпон, де ваші люди? Чи є хто-небудь у блоці "Д"?
Нікого немає. Ми всі у центрі.
Говори зі мною, Фрост.
Рухайтеся, дітки.
– Воно рухається. – Куди?
Прямує прямо на нас. Прямо на нас.
– Прокляття! – Не стріляти!
Все гаразд. Ходімо.
– Хапайте її, капрал. – Не бійся. Ми не скривдимо тебе.
Усе гаразд. Виходь.
Виходь. Спокійно.
Упіймав!
Прокляття!
– Не дайте їй втекти. – Дивіться! Вона там.
– Фрост, посвіти сюди. – Куди вона поділася?
– Посвіти сюди. – Сюди, нижче.
– Тут. – Ось вона.
Відійдіть. Не лякайте її.
– Хапайте. Не можна її втратити. – Прокляття.
Зачекай.
Усе добре. Усе гаразд.
Не бійся.
Бачиш?
Зачекай. Не потрібно.
Усе добре. Усе буде добре.
Тихіше. Тихіше. Усе буде добре.
Усе буде добре.
Спокійно.
НАГОРОДА ДРУГОГО СТУПЕНЮ РЕБЕКАДЖОРДАН
– Давайте ще раз, як її звуть? – Ребека.
Подумай, Ребеко. Зосередься.
Почнемо з початку.
Де твої батьки?
– Послухай, Ребеко, ти допомогти… – Горман. Дай їй відпочити.
– Повний ступор. – Фізично з нею все гаразд.
На межі виснаження, але ніяких серйозних травм.
Гаразд. Ми витрачаємо час.
Спробуй. Це гарячий шоколад.
Ось так.
Ну як, смачно?
Я витерла отут бруд з обличчя. Тепер доведеться усе відтерти.
Повірити не можу, під цим ховається маленька дівчинка.
До того ж, вельми гарненька.
Ти не дуже балакуча, так?
– Палити або не палити? – Рядовий, що ви шукаєте.
ОПД. Особисті передавачі даних. Імплантовані кожному колоністові.
Якщо вони на відстані менш, ніж ЗО км, ми їх знайдемо.
Не знаю, як тобі вдалося вижити, але ти хоробра дівчинка, Ребека.
Нют.
– Що ти сказала? – Нют.
Мене звуть Нют. Ніхто не зве мене Ребека, окрім брата.
Мені подобається.
Я – Ріплі. Приємно познайомитися.
А це хто?
– Кейсі. – Привіт, Кейсі.
– А твій брат? Як його звуть? – Тіммі.
Тіммі теж десь тут? Може він, як і ти, ховається?
А сестри?
Мама і тато?
Нют, подивися на мене. Де вони?
Вони померли, зрозуміло? Тепер можна мені піти?
Мені шкода, Нют.
Тобі не здається, що з нами тобі буде безпечніше?
Ці люди тут, щоб захистити тебе. Це солдати.
Це не має ніякого значення.
Ще що-небудь?
Алло, Бішоп. Тобі ще що-небудь потрібне?
– У тебе там гарне звірятко, Бішоп. – Прекрасно.
Кидайте карти і знімайте штанці. Я їх знайшов.
– Вони живі? – Невідомо. Але схоже, що вони…
над процесорною станцією, підрівень три, під системою охолодження.
– Неначе там міські збори. – По конях, Ейпон.
Так, сер.
Гаразд. До справи, хлопці. У нас не погодинна платня. Уперед.
Так, Фрост за кермом.
Усе добре. Не хвилюйся.
В'ЇЗНА РАМПА
Побудова клином. Друге відділення на лівий фланг.
Напрям по осі 664.
Увімкнути детектор руху. Увімкнути фільтри перешкод.
Хадсон, працюй з детектором. Праворуч-ліворуч, друже.
За сорок метрів, напрям 221, повинні бути сходи.
Знайшов.
Вам потрібен підрівень три.
Уперед, хлопці. Хадсон, вперед. Хікс, прикривай ззаду.
Уважно і обережно. Перевіряємо усі закутки.
– Тримати дистанцію. – Чули командира? Виконуємо.
Ваш сигнал постійно переривається.
– Напевно, якісь перешкоди. – Увімкнути ліхтарі.
Ще на рівень нижче. Ідіть до 216.
Прийом, 216.
Я не можу розібрати. Що це там, Хадсон?
Це ви мені скажіть. Я тут лише працюю.
Що це таке?
Не знаю.
Заходьте всередину.
Дивіться уважно, куди стріляєте.
Пам'ятайте, що ми шукаємо цивільних.
Обережніше.
Підтягнися, Фрост. Тримаємося ближче.
Уважно і обережно.
– Схоже на якісь виділення. – Авжеж, тільки звідки?
Ніхто нічого не чіпає.
Звірятка без діла не сиділи, чи не так?
– Тут жарко, як в пеклі. – Так, хлопче. Тільки жар сухий.
Відставити, Хадсон.
Лейтенанте, чим стріляють ці рушниці?
Десятиміліметрові, розривні, стандартні, бронебійні набої. А що?
Подивіться, де ваша команда. Вони прямо під теплообмінниками.
Ну то й що?
Ну і якщо вони почнуть там стріляти, вони пошкодять систему охолодження.
– Авжеж. Вона абсолютно права. – 1 що тоді?
Розумієте, уся станція, це великий термо-атомний реактор.
Вона має на увазі термо-атомний вибух і "Адіос мучачос!"
Що ж, чудово.
Прокляття!
Гаразд. Ейпон!
Слухайте. Там не можна стріляти. Я хочу, щоб ви зібрали у всіх набої.
– Він зовсім з'їхав з глузду? – Ну і чим нам користуватися?
Лише вогнемети. Рушниці заборонені.
Виконуйте, сержант. І ніяких гранат.
Так, дівчатка, ви чули командира. Відчепили і здали.
Давай, Васкез, швиденько.
Прокляття!
Ти теж. Давай сюди, Скі. Давай. Кроу, я чекаю. Здай.
Молодець, Вас.
Давайте, солдати. Здаємо. Фрост, тягати будеш ти. Відкривай сумку.
– Дуже дякую, сержанте. – Хікс, прикривай наші дупи.
Уперед.
Що ж, це я залишу при собі. Для особистих зустрічей.
Згоден.
– Якийсь рух? – Нічого.
Що за лайно!
Нют, йди посиди у каюті.
Скоріше. Негайно.
Спокійно, хлопці. Потрібно закінчити прочісування.
Ми морська піхота, і у нас є робота. Ідемо далі. Спокійно.
Обережно.
Старший! Сюди. Тут живий!
– Усе гаразд, усе буде добре! – Будь ласка, вбийте мене.
Не хвилюйся. Ми тебе витягнемо.
Усе буде добре.
– Хлопче. – Що це, Дітріх?
Конвульсії!
Дітріх, назад!
– Вогнемет! – Знищити це!
Фрост, вогнемет! Вбий його !
– Рух! – Звідки?
– Не можу визначити. – Хадсон, не мовчи!
Багато сигналів. Вони наближаються!
Інфрачервоні приціли, хлопці! Пильнувати!
– Що відбувається, Ейпон? – Виводьте ваших людей, Горман!
Сигнали попереду і позаду!
– Де вони? Я нікого в біса не бачу. – Він правий. Тут нічого немає.
Та я вам кажу, щось рухається, і це не ми!
Детектор руху! Господи, вони скрізь!
Може, у інфрачервоному діапазоні їх не видно?
Ходімо!
– Боже мій, що відбувається? – Вежбовські і Кроу вбито.
Дітріх, Кроу! Відгукніться!
Тримай!
Хто стріляє?
Я наказав не стріляти.
Вони лізуть з клятих стін!
Ейпон, наказую припинити вогонь!
Васкез, Дрейк, припинити вогонь!
Припинити вогонь і з вогнеметами відступати командами…
Ще раз? Потім "з вогнеметами".
Повторюю: припинити вогонь і відступати командами…
Сержант!
Відповідайте. Ейпон?
– Відповідай, Ейпон! – Він загинув!
– Виводь їх звідти! – Замовкни!
– Хікс, хто лишився… – Замовкни!
Де Ейпон?
Сержант мертвий. Забираємося геть звідси!
Відходимо, піхотинці!
– Хадсон, бережися! – Бачу!
– Я наказав їм відступати. – Відступаємо! Негайно!
– Я наказав їм відступати. – Вони у оточенні.
Зроби що-небудь!
– Давайте! – Тримайся, Нют.
Ріплі, якого біса ти робиш?
Повертай назад!
Це наказ!
– Відчепись! – Прокляття, це наказ!
У тебе була можливість, Горман.
– Ходімо! – Давай, Вас.
Ходімо.
Давай. Ходімо.
Тут немає виходу! Треба обійти!
Відчиняй двері!
Дрейк, ми відступаємо!
Затримай їх, Вас!
Скоріше!
Лайно!
– Давай – Дрейк, швидше!
Дрейк, давай!
– Вогонь на борту! – Він загинув!
– Ні! Дрейк там. – Він загинув.
– Дрейк там! – Він загинув!
Ні!
Забудь про нього. Він мертвий!
Закрийте, в біса, двері!
З'їж оце!
Поїхала!
Усе гаразд. Ми відірвалися!
Ріплі, трансмісія розлетиться! Ти просто розірвеш метал!
Давай, гальмуй.
З тобою все гаразд?
Відчепися від мене!
– Лейтенанте. – Що з Горманом?
Не знаю. Можливо, струс мозку.
– Але він живий. – Ні, він мертвий!
– Опритомній! Тоді я тебе уб'ю! – Назад! Негайно.
Хто-небудь, дайте мені аптечку.
Гей, погляньте. Серж і Дітріх живі. Сигнали слабкі, але вони ще живі.
– Тоді підемо за ними. – До біса! Я назад не піду!
Ви не допоможете їм.
Не зможете. Вони вже у коконах, як і всі інші.
О, Господи Ісусе, цього не може бути!
Цього не може бути!
Гаразд. У нас є сім каністр НП-40.
Пропоную залити це кляте гніздо нервово-паралітичним газом.
Ми навіть не знаємо, чи подіє він на них?
Потрібно забиратися звідси геть. Що тут взагалі обговорювати?
Я так думаю: злетимо і з орбіти завдамо атомний удар.
Тільки так буде напевно.
– В точку! – Заждіть секунду.
У цю споруду вкладено пристойну суму грошей.
Нехай пришлють мені рахунок.
Послухайте. Для усіх нас це емоційний момент, так? Я розумію.
Але давайте без необдуманих рішень.
Безсумнівно, ми маємо справу з дуже цінною істотою.
Я думаю, що ні ви, ні я, ні хтось ще не має права просто знищити його.
– Помиляєшся. – Авжеж. Поглянь на нас.
Можливо, ти не знаєш останніх подій,
але нам щойно дали під зад!
Я не сліпий і бачу, що відбувається,
але я не можу санкціонувати такі дії. Мені шкода.
Наскільки я розумію, зараз командує капрал Хікс.
Капрал Хікс…?
Ця операція проходить під юрисдикцією військових,
і капрал Хікс на даний момент старший за званням, чи не так?
Саме так.
Ця споруда коштує багато мільйонів доларів.
Він не може приймати такі рішення. Він простий солдат.
– Без образ. – Я не ображаюся.
– Ферро, прийом? – Слухаю.
– Нам потрібна негайна евакуацію. – Летимо.
Ми з орбіти завдамо атомного удару. Тільки так будемо певні.
Так і зробимо.
Ходімо. Давай, Хадсон.
Ми посадимо його тут.
Ворушися, Спанкмайер. Ми відлітаємо.
– Зачекай, тут щось… – Піднімайся.
Зрозумів. Закриваю рампу.
Прокляття.
Де цей клятий…
Утікай!
Що ж, чудово. Просто до біса чудово.
І якого біса нам тепер робити? Зараз ми по вуха у лайні!
Ти закінчив?
Ти як?
Я так розумію, що тепер ми не полетимо, так?
– Пробач мені, Нют. – Не вибачайся. Ти ж не винна.
Усе. Гру закінчено! Закінчено! Що нам робити?
Може, розведемо вогнище, заспіваємо пісень?
Краще повернутися. Вони приходять здебільшого вночі. Здебільшого.
Це все,так?
Гаразд. Усе, що ми могли зібрати., на уламках транспортера.
У нас чотири імпульсні рушниці, по 50 набоїв до кожної.
Це не так багато.
П'ятнадцять гранат М-40.
Не чіпай. Це небезпечно.
– Це єдиний вогнемет? – Заряджений наполовину, але працює.
Ще один пошкоджено. Не знаю, що з ним.
Коли вони прийдуть на допомогу, якщо ми не вийдемо на зв'язок?
Через сімнадцять діб.
Не хочу псувати вам свято, але нам не прожити і 17 годин.
Ці тварюки знову прийдуть сюди, як раніше.
Ця маленька дівчинка протрималася довше без зброї і підготовки. Так?
– Так може її висунемо у командири? – Хадсон, краще просто заспокойся.
Хадсон, заспокойся. Бо ти нам потрібен, і мені набридло це лайно.
Давай до терміналу і знайди будь-які файли з планом приміщень.
Креслення, що завгодно, де є план цього місця. Ти слухаєш?
Мені треба побачити вентиляції, тунелі, електропостачання, підвали,
усі шляхи можливого проникнення у комплекс.
– У нас мало часу. – Гаразд, я починаю.
Розслабся.
Я буду у лабораторії. Перевірю стан Гормана і продовжу дослідження.
Добре. Продовжуй.
Ось по цьому службовому тунелю вони і повзають туди-назад.
Точно. Він веде з процесорної станції прямо сюди, на нижній рівень.
Давай сюди. Так, наводь. Назад…
Так, тисни сюди.
Ні, ось сюди.
Там герметичні двері.
Ми їх заваримо. Це їх на трохи затримає.
Але треба вияснити, яким чином вони зможуть пробратися у комплекс.
Звичайно. Тому ми відновимо барикади на цих двох перетинах.
І заваримо сталевими листами труби тут, тут і тут.
Це відріже лабораторію та операційний центр.
Чудово.
Тепер усе, що нам потрібне, це колода карт.
– Завдання у вас є, виконуйте. – Так точно!
Опечатуємо тунель. Давай, люба.
Зробили все, що могли.
Я хочу, щоб ти наділа ось це.
– Навіщо це? – Це локатор.
Тоді я зможу знайти тебе буде-де у комплексу за допомогою ось цього.
Просто запобіжний засіб.
– Дякую. – Це не означає заручини.
Гаразд, що далі?
Остання.
Заходь.
Лягай.
Так, добре. А тепер лягай і спи. Ти дуже втомилася.
Я не хочу. Я бачу страшні сни.
Упевнена, Кейсі не сняться страшні сни.
Давай подивимося.
Нічого. Нічого поганого. Бачиш? Може, спробуєш як вона?
Ріплі, їй не сняться страшні сни, тому що вона шматок пластмаси.
Правильно. Пробач, Нют.
Там.
Мама завжди казала, що монстрів не існує. Справжніх монстрів.
– Але вони існують. – Так, існують.
Тоді чому дітям таке кажуть?
Здебільшого, це правда.
Ось.
Візьми.
На щастя.
Як це?
– Не йди, будь ласка. – Нют, я буду у сусідній кімнаті.
Бачиш ось ту камеру?
Я бачитиму тебе у камеру, щоб ти була у безпеці.
Я тебе не кину, Нют. Я тобі обіцяю.
Обіцяєш?
– Присягаюся. – Щоб тобі здохнути?
Щоб мені здохнути.
А тепер спи.
І ніяких снів.
Злодюжка.
Після смерті істоти кислота оксидується і нейтралізується.
Бішоп, знаєш, це все дуже цікаво, але яка нам від цього користь?
Я намагаюся зрозуміти, з чим ми маємо справу. Давай ще раз.
Вони тягнуть туди колоністів, щоб усередині них розвивалися паразити.
Це означає, що таких паразитів повинно бути дуже багато, так?
– По 1 на колоніста. Більше 100. – Так, логічно.
Але кожна з цих тварюк з'являється з яйця, так?
Тоді хто ж ці яйця відкладає?
Я не упевнений. Повинно бути щось, чого ми ще не бачили.
Бішоп, я хочу, щоб ці зразки були знищені, щойно ти з ними закінчиш.
Містер Берк наказав мені залишити їх живими для лабораторії компанії.
Він виразився дуже ясно.
Послухай. За ці два зразки відділок зброї заплатить мільйони.
І, якщо ти не дурна, ми обоє можемо повернутися героями…
…і забезпечимо себе до кінця життя.
Ти з'їхав з глузду, Берк. Ти це знаєш?
Ти що, дійсно думаєш, що зможеш провезти організм через карантин?
А як вони його знайдуть, якщо вони про нього не знають?
А вони дізнаються, Берк. Від мене.
Також вони дізнаються, що ти винен у загибелі 157 колоністів.
– Почекай… – Це ти послав їх на той корабель.
Я щойно перевірила. Директива 6/12/79, підписана "Берк".
Ти послав їх туди, навіть не попередивши.
Чому ти не попередив їх, Берк?
А якби цього корабля взагалі не було? Я не знав.
Якби я прийняв заходи безпеки, підключилася б адміністрація,
і ніхто не отримав би ексклюзивних прав.
Гаразд, я помилився. Це була просто помилка, Ріплі.
Просто помилка? Ці люди мертві! Ти взагалі розумієш, що ти накоїв?
Я подбаю, щоб за це тебе розіпнули.
Ти не відкрутишся.
Знаєш, я чекав від тебе більшого. Я вважав тебе розумнішою.
Я щаслива, що розчарувала тебе.
Це все дуже гарно, Бішоп, але що ми шукаємо?
Ось. Аварійний викид.
Що ж, прекрасно. Так, усе на разі.
– Скільки часу залишилося до вибуху? – Чотири години.
Радіус вибуху ЗО кілометрів, еквівалент приблизно 40 мегатонн.
– У нас проблеми. – Повірити не можу.
– Васкез, закрій віконницю. – Чому не можна вимкнути його?
Мені шкода. Завеликі пошкодження. Перевантаження неминуче.
У мене ж звільнення було на носі. Ще чотири тижні і вільний.
– А тепер я здохну на цій скелі. – Хадсон, та замовкни ти!
Ще чотири тижні!
Ми повинні викликати інший човен з "Сулако".
Повинен бути якийсь спосіб посадити його дистанційно.
Як? Передавач був у транспортері. Його знищено.
Мене це не цікавить. Але краще нам про це подумати.
Ми мертві! Ми приречені!
Замовкни! А як щодо передавачів колонії?
– Вежі зв'язку на тому кінці. – Ні, я перевірив.
Устаткування між цим місцем і тим пошкоджено. Антена мовчить.
Отже, хтось повинен піти туди.
Узяти переносний термінал і усе зробити вручну.
Звичайно! А навколо бігатимуть монстри? На мене не розраховуй.
– Можемо взагалі не розраховувати. – Я піду.
– Може, ти підеш? – Я піду.
– Що? – Я піду.
Я піду. Усе одно лише я зможу посадити рятувальний човен на пульті.
Авжеж, точно! Нехай Бішоп іде. Чудова ідея!
Повірте, я не дуже прагну це робити. Може я і синтетик, але не тупий.
Скільки буде потрібно часу?
Ця труба веде майже до самої вежі: 180 метрів.
Десь 40 хвилин, щоб доповзти туди,
годину, щоб полагодити і навести антену.
І ЗО хвилин на підготовку корабля, і близько 50 хвилин польоту.
Ледве встигаємо.
– Щасти тобі. – До зустрічі.
Обережніше, пальці.
Ви, двоє, обійдіть периметр.
Послухайте.
Ми усі виснажені, але зберігайте холоднокровність і рішучість.
Ми не можемо дозволити жодному з цих покидьків пролізти сюди.
Гаразд.
Ти скільки вже не спала? Добу?
Хікс, я не хочу закінчити, як інші. Ти про це подбаєш, добре?
Якщо дійде до цього, я подбаю про нас обох.
Давай просто зробимо так, щоб до цього не дійшло.
Я хочу познайомити тебе з моїм особистим другом.
Це імпульсна рушниця М-41А, калібру 10 міліметрів,
з 30-мм гранатометом під системою тиску.
Візьми, спробуй.
Так, і що я маю робити?
Міцно притисни ось тут.
Точно. Тримай ось так.
Так. Коли лічильник дійде до нуля, ось тут…
– Я нажимаю ось це? – Правильно.
І швидко вставляєш інший. Сильним ударом.
Тепер ти готова до рок-н-ролу.
– А це що? – Це гранатомет.
– Ти не захочеш з ним мати справу. – Ти сам почав. Отже, покажи все.
Я впораюся.
Так, я помітив.
– Як ти себе почуваєш? – Здається, все гаразд.
Як після гулянки.
– Слухай, Ріплі, я просто хочу… – Забудь. Перепрошую.
Усе добре.
УВІМКНУТИ
– Нют, прокинься. – Що?
Тихіше. Біда.
Тікай, Нют!
Допоможіть!
Повтори ще раз, Бішоп. Ти увімкнув заправку, і усе йде за планом?
– Сам так. – Добре. Продовжуй.
Виходь на зв'язок, щойно почнеш процедуру запуску.
– Він на вежі зв'язку. – Чудово.
Допоможіть нам!
Розбий скло!
Розбий!
Я спробую.
– Ріплі, мені страшно. – Мені теж.
Стій тут.
Це у лабораторії.
– Це у лабораторії. У нас пожежа. – Вже йдемо.
Вони йдуть.
Стріляй!
Боже!
Господи! Дитя, обережно!
Туди!Готовий?
Усе чисто! Я пристрелив іншу тварюку. Вони мертві.
Господи.
Це був Берк!
Пропоную вбити цього щура прямо зараз!
У цьому немає ніякого сенсу.
Він вирішив, що зможе провести чужого крізь карантин,
якщо одна з нас буде запліднена,
байдуже, як це назвати.
А потім заморожена для відправки додому.
Ніхто б і не знав про ембріони.
Що були б усередині мене і Нют.
Але ми б знали.
Він би пошкодив деякі камери по дорозі додому. А саме ваші.
Потім він викинув би тіла і вигадав би історію, яку захотів.
Прокляття! Він мертвий.
Ти вже труп, друже.
Це безумство. Послухайте, що ви кажете.
Це ж параноя! Це так сумно.
– Жалюгідне видовище. – Я не знаю, які тварюки гірші.
Ті хоч не вбивають одне одного через кляті відсотки.
– Пристрелимо його. Без образ. – Ні! Його треба повернути.
– Вони вимкнули енергію. – Як це вимкнули? Вони ж тварини.
Ви, двоє, з датчиками руху у коридори. Вперед!
Горман, стеж за Берком! Нют, тримайся поруч.
– Я піду по цій стороні. – Давай.
– Є що-небудь? – Щось є.
– Усередині комплексу. – Це ти мене бачиш.
Ні, ні, це не ти.
Вони усередині периметра. Вони тут.
Спокійно! Васкез?
Хадсон, схоже, правий.
– Обоє повертайтеся! – Дивний сигнал.
Напевно, якісь перешкоди. Рух усюди.
Повертайтеся у центр.
Пора грати.
Опечатати двері.
– Швидко! – Давай!
Відійдіть! Швидше.
Заплющ очі. Не дивися на світло.
Рух. Сигнал чистий.
Дистанція 20 метрів.
– Вони знайшли шлях, ми щось забули. – Ми нічого не забули!
Вісімнадцять метрів.
– 17 метрів. – Щось під підлогою.
15 метрів.
– Вони вже точно усередині барикад. – Ходімо.
– Тринадцять метрів. – Це прямо за дверима! Назад!
– Сигнал великої сили! – Васкез, як ти? Відповідай.
Майже закінчила.
Готово.
Дванадцять метрів.
Одинадцять.
– Десять. – Вони прямо перед нами.
– Дев'ять метрів. – Не забувайте: короткими чергами.
Вісім метрів.
Сім.
– Шість. – Не може бути. Це у кімнаті.
– Так показує датчик. Поглянь. – Тоді неправильно читаєш.
П'ять метрів, чотири.
Що за лайно?
– О, Боже. – Дайте ліхтар.
Вони там! Вогонь!
Давай!
Зроби що-небудь, Горман!
Бережися! Там ще більше!
До лабораторії! Біжимо!
– Негайно! – Хадсон, обережно!
Давай!
Відкрий двері! Відкрий!
Відступаємо!
Здохни, тварюко!
Тварюка! Ось тобі! Давай!
Скільки мені тебе чекати! Давай, покидьок!
Ти теж! І ти хочеш? Здохни!
Давай, Хікс! Ходімо.
Замкнуто!
Готово! Ходімо!
Давай, давай!
Ворушися, Горман!
Опечатуй!
Прокляття! Відкрий двері!
– Назад! – Швидше.
– Горман, геть з дороги! – Сюди!
Що?
– Зачекай, підеш позаду мене. – Що б ви не хотіли, робіть швидко.
Давай, ходімо.
Рухайся.
– У який бік? – Сюди.
Праворуч.
Сюди.
– Куди? – Прямо і ліворуч.
Бішоп, ти мене чуєш? Відповідай, прийом.
Корабель вже летить.
Прибуття за 16 хвилин.
Залишайся там. Ми йдемо до тебе.
– Зараз куди? – Сюди! Ні, зажди. Сюди.
Ти упевнена?
Рухайся!
Це нагорі.
– Ми майже прийшли. – Зачекай.
Ходімо.
Там короткий шлях через дах.
Ти завжди був бовдуром, Горман.
Хікс, тримай її. Скоріше!
– Тримайся, Нют. – Я зісковзую!
Не випускай!
– Тримайся. – Допоможи!
Упіймала.
Я тебе тримаю.
Ми можемо знайти її за допомогою ось цього.
Залишайся на місці, Нют. Ми йдемо.
Сюди.
Вона поруч.
Де ти? Ти мене чуєш?
– Я тут! – Де?
Все гаразд?
– Доведеться різати. – Злізь вниз, люба.
Доведеться різати.
Не рухайся. Стій спокійно.
Ми майже тут. Почекай там.
– Я знаю. – Скоріше. Я серйозно!
Нют, просто стій спокійно.
Майже готово.
Ходімо.
Вони не уб'ють тебе.
Вона жива! Добре.
Я вірю тобі. Вона жива. Ми повинні іти. Негайно!
Знімай!
Сюди.
Ходімо.
Давай, ти зможеш!
– Бішоп, скільки лишилося часу? – Багато. 26 хвилин.
– Ми нікуди не летимо. – Не летимо?
Чути нічого не хочу. Вона жива. У нас є час.
Через 19 хвилин тут буде суцільна хмара пари.
– Хікс, не дай йому відлетіти. – Нікуди ми не дінемося.
Увага. Небезпека. Персоналу негайно залишити приміщення.
У вас є 15 хвилин, щоб відійти на мінімально безпечну відстань.
Увага. Небезпека.
Персоналу негайно залишити приміщення.
У вас є 14 хвилин, щоб відійти на мінімально безпечну відстань.
ВІДСТАНЬ 49.4 МЕТРИ
Хапайся за мене! Тримайся!
Ходімо!
Позаду!
У вас є 4 хвилини, щоб відійти на мінімально безпечну відстань.
Давай, прокляття!
Тримайся за мене.
У вас є 2 хвилини, щоб відійти мінімально безпечну відстань.
Бішоп, хай тобі чорт!
Заплющ очі, люба.
Поглянь!
Давай!
Тисни!
Із нами все гаразд.
У нас вийшло.
Я знала, що ти прийдеш.
З ним усе буде гаразд. Просто втратив свідомість.
Нам потрібні носилки, щоб віднести його у медпункт.
Вибач, якщо я вас налякав. Платформа стала нестабільна.
Довелося кружляти там і сподіватися, що зможу підібрати.
– Ти чудово попрацював. – Правда?
Давай. Рухайся.
Ні! Сюди!
Тікай!
Сюди!
А ну геть від неї, суко!
Давай, давай!
– Мамо! – Боже.
Непогано, як для людини.
І ми спатимемо до самого дому?
– До самого дому. – А сни бачити можна?
Так, люба. Думаю, ми обидві можемо.
– Спи міцно. – Так точно.