Ok, la oss begynne.
Hvem vil starte?
Ja, Brittany, vær så god.
Jeg har ingen tanker om lesingen.
Jeg synes bare at det ordet på tavlen er galt.
"DEN KUNSTIGE NEGEREN"
Det staves slik sist jeg sjekket.
Det er ikke morsomt.
Vi burde ikke måtte se på det ordet hele dagen.
Hør her…
Dette faget handler om litteratur fra de amerikanske sørstatene.
Dere vil møte på gammeldagse tanker, stygt språk,
men vi er alle voksne her, og jeg tror vi forstår det
i den sammenhengen det er skrevet.
Jeg finner det ordet veldig støtende.
Med respekt, Brittany,
jeg kom meg over det, jeg tror nok du også klarer det.
Jeg skjønner ikke hvorfor.
Greit.
Er det noen andre som har tanker om lesingen.
Det gjorde noen av dine elever ukomfortable.
Når ble de alle så skjøre?
-Dette var ikke den eneste gangen. -Hva?
Sist måned spurte du en elev om familien hans hadde vært nazister.
Ja, jeg gjorde det, han er tysk. Vi leste Konspirasjonen mot Amerika,
og tro meg, så ukomfortabel som han var, var de det.
Herregud.
Monk, du er en dyktig forfatter. Vi er heldige som har deg her.
-Hva? -Han har ikke gitt ut noe på årevis.
Jeg har skrevet tre bøker siden du sist ga ut noe.
Ja, det stemmer, og det at du skriver så raskt
beviser bare at gode ting tar tid.
-Dra til helvete, Monk. -Slapp av, Mandy.
Ja, slapp av, Mandy.
Uansett, min neste bok er hos Echo,
og agenten min sier at de er meget spente på den.
Flott å høre.
-Hva handler den om? -Kan vi slutte å drøye, Leo?
Hør her, Monk.
Vi vil gi deg en pause.
-Hva mener du med "pause"? -Bare litt fritid.
Obligatorisk fritid.
Du skal til Boston på den festivalen uansett, ikke sant?
-Kan du ikke bare bli der i… -Fordi jeg hater Boston. Familien er der.
Du trenger tid til å slappe av. Du er stresset.
Du tror at tid tilbrakt med min familie vil lette på stresset?
-Jeg klarer meg fint. -Det gjør du ikke.
Jeg så deg grine i bilen sist uke. Han slo på rattet.
Ok, jøss! Hvis du bruke mindre tid på å spionere på meg,
kunne du sikkert skrevet et dusin bøker til
som folk kan kjøpe på flyplasser sammen med nakkeputer og snop.
Der, ja. Ok. Vil du slåss, din kjøter?
Greit, kos deg i Boston!
Du kan kjøpe boken min på flyplassen.
Og lykke til med Echo.
Hallo?
Velkommen tilbake. Hvordan føles det å være hjemme?
Flott.
En kar i Bruins-skjorte har allerede spurt om jeg tror jeg er bedre enn ham.
Det er et lykketegn her.
Bostons versjon av en marihøne som lander på deg.
Noe nytt?
Patrick fra Echo takker nei. Men hvem faen bryr seg?
Han er en gammel fyllik.
Hva er det nå? Ni?
Han sier: "Boken er godt skapt,
men god karakterutvikling og rikt språk,
men det er vanskelig å forstå hva denne omskrivingen
av Aiskhyloses Perserne har å gjøre med den afroamerikanske opplevelsen."
Der ja.
-De vil ha en svart bok. -De har en svart bok.
Jeg er svart og det er min bok.
Du vet hva jeg mener.
De vil jeg skal skrive om en purk som dreper en tenåring,
eller en alenemor i Dorchester med fem barn.
Dorchester er kanskje hvitt nå. Men ja.
Herregud. Vet du hva? Jeg tror ikke egentlig på rase.
Ja. Problemet er at alle andre gjør det.
Uansett, kos deg på bokfestivalen.
Prøv å ikke fornærme viktige folk.
Vær så snill.
BOKFESTIVAL BOSTON KONFERANSESENTER
Å skrive fra et historisk perspektiv betyr ikke at du ikke kan lage noe
som ikke resonerer med dagens publikum.
Jeg tenker på ting som Game of Thrones som bevis på at nerder som oss
fortsatt kan finne stor suksess.
Dessverre må vi avslutte der.
Takk til våre forfattere, og takk for at dere kom.
Er det meg, eller var dette lite, selv for en bokfestival?
Ja, det er fordi vi er samtidig med Sintara.
Hvem?
Sintara Golden. Har du ikke lest henne?
Nei, hva heter boken hennes?
OSS BOR I GETTO'N
Knallkritikk overalt. The Post, Bokforum.
London Review of Books sa:
"Oss Bor i Getto'n er en hjerteskjærende og skarp debut."
Pluss, jeg har hørt at det kanskje kommer en TV-adapsjon?
Ingen kommentar.
HOVEDSCENE
Ok, det var verdt et forsøk.
Fortell oss hvordan livet ditt var før du ble forfatter?
Jeg studerte på Oberlin og flyttet til New York
dagen etter jeg ble ferdig, og et par måneder senere
jobbet jeg som assistent i et forlag.
Og påvirket din erfaring som assistent skrivemåten din?
Absolutt. Ja, jeg var førsteleser,
hvilket betyr at jeg leste alle manuskriptene
vi fikk inn og sendte dem videre opp stigen hvis de var gode.
Noen av dem var kjempefine. Mesteparten var ikke det.
Men følelsen jeg ikke ble kvitt
var at uansett hvor gode bøkene var,
kom nesten hver eneste innsending fra en hvit fyr fra New York
som gjennomgikk en skilsmisse,
og alt for få av dem handlet om mitt folk.
Så jeg tenkte: "Hvor er våre historier?"
"Hvor representeres vi," liksom.
Og det var fra den mangelen at min bok ble født.
Kan du lese et utdrag for oss?
Takk.
"'Cheranda!
Hvor skal du i sånn kjappis?'
Spør Donna da hun ses meg peise ut av huset.
Raker ikke deg, men må'ru vite,
ska jeg på apoteket.'
Jeg sjekker døra for å se om Mama kommer ut.
'Apoteket? Hvo'for det?' spørte hun.
'Du veit', sier jeg.
'Ikke', sier hun.
'Ikke faen! Erru gravid igjen?'
'Kanskje', sa jeg henne.
'Og hvis så, vil Ray-Ray være ordentlig pappa
denne gangen.'"
Takk.
Ja!
-Hei. -Hei.
Jeg er her for å treffe Lisa Ellison.
Har du an avtale? Vi stenger straks.
Nei, jeg er broren hennes.
Der er hun.
BOSTON FAMILIEPLANLEGGING
Hallo, Monk.
Hei, Lisa.
Ok, du er i en båt, motoren streiker,
men du er i grunt vann,
men du har på deg sko til 600 dollar,
men skyssen din
til flyplassen er i ferd med å forlate stranda…
Hvorfor er dette et jusspørsmål?
Jeg vet ikke.
Det gjelder Roe mot Wade.
Herregud.
Det er en av mine beste.
Wow.
Ok.
Når begynte du å røyke igjen?
Rett etter skilsmissen.
Jeg hatet alltid Larry.
Det vet jeg.
Du sa det da vi ble sammen. Husker du hvor sint jeg ble?
"Ikke bry deg med hvem jeg knuller! Hvem jeg gir munnsex."
-Jeg sa helt klart ikke "munnsex". -Jeg tror det.
Det var slik jeg hørte det.
Godt å se deg.
Godt å seg deg, og.
Hvordan er jobben?
Ikke veldig glamorøs.
Jeg går gjennom en metalldetektor hver dag.
-Det du gjør er viktig. -Vel…
I mellomtiden finner jeg bare opp små folk i hodet mitt
og får dem til å ha liksom-samtaler med hverandre.
Bøker forandrer folks liv.
Har noe jeg har skrevet noensinne forandret ditt liv?
Absolutt.
Spisebordet mitt var kjempeskeivt…
-Herregud! Nettopp. -…før din siste bok kom ut.
-Den var perfekt. -Ja. Gud.
-Seriøst. -Kjør meg tilbake til Logan.
-Logan kan ikke hjelpe deg, Monk. -Herregud.
Velkommen hjem!
Hallo!
-Mr. Monk! -Lorraine.
Du vet hva jeg synes om det. Bare si Monk.
Ikke gjør det,
du vet jeg er for gammel til å lære nye navn.
-Hvordan går det, Miss Lisa? -Bare bra.
-Du ser godt ut, Mr. Monk. -Jeg ser feit ut.
Det er California som snakker.
Tar jeg det meg til Arkansas nå, er du skjønnhetsdronning.
-Er det Monkien min? -Skumle saker.
Hei, mor.
-Du ser feit ut. -Jeg vet det.
Klar til å dra til middag, Mrs. Ellison?
Jeg trenger bare vesken min og den svarte genseren.
Greit, jeg henter dem.
Går det bra med deg?
Du spiser for mye når du er deprimert.
Jeg er ikke deprimert.
Jeg har bare ikke sovet godt i det siste,
så jeg sluttet å trene.
-Her. -Så du er ikke deprimert,
du bare har alle kjennetegnene ved depresjon.
Jeg savnet deg.
Kommer Larry?
Nei, mor.
Larry og jeg er separert, husker du?
-Så klart jeg husker det. -Ok.
Jeg tenkte bare han vil bli med.
-For å treffe broren din. -Ok.
Er det noen stor sak?
Alle glemmer ting.
Det betyr ikke nødvendigvis at hun er syk.
Folk glemmer tannlegetimer.
Hun glemmer at jeg ikke er gift lenger.
Det er rart.
-Hva foreslår du at vi gjør? -Hvorfor må jeg bestemme?
-Fordi du er en doktor. -Det er du og.
Ikke den typen.
Ok, poenget mitt er at du er en intelligent voksen.
Og jeg er lei av å være den eneste som tar seg av henne.
Jeg husker ikke at du ble tildelt den rollen.
Nei, du og Cliff rømte vest så fort dere kunne
og etterlot meg som omsorgsgiver.
-Jobben min er der. -"Jobben min er der." Ja.
Beklager at det forhindrer meg i å følge med på familiedramaet.
Hvis du bodde i nabolaget, ville du visst hva som foregitt.
Jeg må å ta meg av det gamle huset
og finne kjærlighetsbrev fra pappas affærer.
-Hans hva? -Hans affærer.
Visste du ikke at han var utro?
Nei. Gjorde du?
Vel, han var en gynekolog som konstant var på reisefot,
men pasientene hans var i Boston.
Han sa han dro på konferanser.
Han dro hjem til folk.
Visste du at jeg så ham kysse en hvit kvinne
i parken på videregående?
-Hvor hvit? -Hva mener du med "hvor hvit"?
Bramin-hvit eller sør-hvit?
Vet ikke. Hun hadde tynne lepper.
Hun så ut som en dårlig kysser.
-Fortalte du mor? -Nei!
Jeg ville ikke sprenge livene våre.
Hun kommer. Mamma.
Hei.
Hvordan går det?
Servitrisen vår har ikke på seg BH.
-Ok. -Det la jeg ikke merke til.
Ser dere denne dritten? Dette vil få oss ut av gettoen.
Men huset har regler.
Nummer én, aldri legg igjen dette produktet i huset.
Og nummer to, skaff din egen gjeng.
Nummer tre, gjengen din må ha disiplin.
Nummer fire, ikke gi for mange komplimenter.
Da vil han tro du er svak.
Regel nummer fem, ikke vis kjærlighet.
Kjærlighet vil ta livet av deg.
Se på dette? Dette er som en tispe.
Du knuller tisper, men du lar ikke en tispe knulle deg.
Er du mann? Da trenger du ingenting.
Ingen til å støtte deg.
Denne tispa? Denne tispa vil ta sjelen din.
Dere har ingen fam…
MYTOLOGI FILOSOFI
Unnskyld meg… Ned.
Har dere noen bøker fra forfatteren Thelonious Ellison?
Ja, denne veien.
-Her. -Ja, nettopp.
AFROAMERIKANSKE STUDIER
Vent litt, hvorfor er disse bøkene her?
Jeg er ikke sikker.
Jeg antar at forfatteren Ellison er svart.
-Det er meg. Ellison. -Ja.
Han er meg, og han og jeg er svarte.
Bingo.
Ikke "bingo", Ned, disse bøkene har ingenting å gjøre
med afroamerikanske studier, de er bare litteratur.
Det svarteste med denne er blekket.
Jeg bestemmer ikke hvor bøkene skal stå.
Det er den ingen her som gjør. Det er slik kjedeforhandlere gjør det.
Nettopp… Ned.
Du lager ikke reglene.
Jeg setter dem bare tilbake etter at du drar.
Du våger ikke, Ned.
Du våger ikke.
Ned.
"EN TRUMF" "GOLDEN GLITTRER"
Monk, hva gjør du?
Mamma vil bare bli verre.
De sier at hjernetrim er bra,
det er derfor jeg ga henne den hageboka.
Teller agurk-kultivasjon som hjernetrim?
-Jeg hater at du gjør det. -Hva da?
Du deler din nedlatende mening som et spørsmål
for å skjule nedlatenheten.
Hvorfor ikke bare si at du mener hagearbeid er idiotisk?
-Fordi det ikke var det jeg gjorde. -Tullprat.
Kanskje vi kan skaffe en sykepleier et par dager i uka.
-Hvem betaler for det? -Har du ikke råd?
Ikke etter skilsmissen, nei.
Det vil gjøre vondt, men vi må nok selge strandhuset.
Ja, vi må helt klart selge strandhuset,
men de pengene går til å betale tilbake lånet
moren vår tok ut på det andre huset.
Ja.
Jeg kan sende hjem litt penger,
men det blir ikke mye. Kan ikke Cliff hjelpe til?
-Cliff har det ikke bra, ok? -Hvem har det? Ok?
Monk, Becca tok alt.
Og barna blir ertet på skolen.
-Det visste jeg ikke. -Vel…
Kanskje du burde ringe ham.
Beklager at jeg har vært så fjern.
Det kunne du ikke noe for.
Du var alltid pappas favoritt.
Og det ga Cliff og meg et bånd som du mislikte at vi hadde, og så…
Jeg vet ikke, du ble selvstendig.
Det har vi aldri diskutert.
Vi har aldri diskutert noe.
Er det overraskende?
Se på foreldrene våre.
De eneste følelsene jeg husker fra pappa
var kjedsomhet og sinne.
Er kjedsomhet en følelse?
Flott. Detektiv Ordbok.
Det har du ikke kalt meg på evigheter.
Å, Gud!
-Hva? -Å, Gud!
Kom igjen!
Lisa? Går det bra?
Hei.
Hjelp!
"Hvis du leser dette, er det fordi jeg,
Lisa Magical Ellison…
…har dødd.
Dette er så klart ikke ideelt,
men det måtte vel skje en gang.
Forhåpentligvis…
Forhåpentligvis døde jeg under de heftige støtene
til en svett Idris Elba,
eller kanskje på en mindre verdig måte,
under de heftige støtene til en svett Russel Crowe.
Uansett hvordan jeg tok kvelden,
ber jeg mine nærmeste
om å ikke sørge for mye.
Jeg levde et liv som gjorde meg stolt.
Jeg var elsket…
…og jeg elsket tilbake.
Jeg fant arbeid jeg hadde lidenskap for.
Jeg tror jeg ga mer enn jeg tok.
Og jeg gjorde mitt beste for å hjelpe folk i nød.
Og i tillegg til alt det, har mange venner feilaktig anklaget meg
for å ha tatt Botox på grunn av min flotte hud
langt inn i 50-års-alderen.
Hva mer kan noen be om i livet?
Jeg er glad i dere alle.
Takk for at dere er her i dag.
Farvel.
Lisa."
Cliff?
Er det menneskelige etterlevninger?
Har dere tillatelse til det?
Bare hold kjeft, Phillip.
Cliff, sånn prater du ikke til meg.
Faen ta deg. Jeg gjorde det.
-Hva? -Vil du ha bank?
-Jeg bare… -Stikk til helvete.
Jeg spiser genservesten din til middag.
-Nei… -Pyse. Stikk.
-En. -Kom deg vekk, Phillip.
-To. Tre. -Alltid en jævla drittsekk.
Hvor er alle sammen?
De er utslitt.
Jeg ga Lorraine noe for å sove.
Mor tar seg et bar. Deretter skal jeg dose henne også.
Kan jeg få noe av det selv, senere?
Ja. Sover du ikke godt?
Normalt sett, jo, men ikke i det siste.
Ja.
Blir det noensinne normalt å se et lik?
-Jeg vet ikke. Jeg har ikke sett mange. -Virkelig?
Jeg er plastisk kirurg.
Hvis jeg ser på et lik, har noe gått veldig galt.
Sant.
Ja. Det ga meg medfølelse for mor.
Det må ha vært fælt å finne far…
-…du vet, på den måten. -Jeg vet.
Så mye død.
Når var sist gang vi var her sammen?
Kanskje ti år.
Ja.
-Ungene var fortsatt små. -Ja.
Hvordan har familien din det, forresten?
Bryr du deg virkelig?
Så klart. Hvorfor spør jeg? Hvorfor spør du meg om det?
Jeg vet ikke, Monk. Du ringer aldri.
-Jeg har det travelt. -Ja, alle har det travelt.
Du driver vekk.
Vil du vite om familien min?
Min kone forlot meg fordi hun fant meg til sengs med en mann.
Hun tok huset, halve legebedriften.
Ungene mine hater meg.
Og jeg bor fortsatt i jævla Tuscon.
Hva er galt med Tuscon?
Herregud. Det er én homsebar
som er full av studenter.
En av dem spurte om jeg var Tyler Perry.
Forferdelig.
Tyler Perry bor i Atlanta, ikke sant?
Faen ta deg, mann.
-Hold kjeft. -Ikke i nærheten av Tuscon.
Fy søren.
Visste du at pappa var utro?
Så klart.
Hvordan?
Det var helt tydelig.
Lisa sa hun så ham kysse en hvit kvinne en gang.
Hvorfor hadde ikke jeg noen peiling?
Hvorfor er jeg den siste som vet?
Fordi du var for glad i ham.
Fiender ser hverandre bedre enn venner.
Hva ga du henne?
Oksykodon. Slår dem rett ut.
Ga du henne opioider for å sove?
Ja. Har du sett heroinbrukene?
De sover stående.
Det er farlig.
Jeg passer på henne. Jeg er doktor.
-Det er jeg og. -Ja, nettopp.
Kanskje hvis vi må redde en setning.
Hvorfor har du kunstig heroin, forresten?
Hva er det?
Skitt.
Mor?
Mor!
Hei!
Hei! Hva driver du med?
Mor.
Hei.
Kom igjen.
Jeg er ikke sikker, for å være ærlig.
Det avhenger av hva legene sier.
Ja, jeg sier fra når jeg vet mer.
Takk for at du er så forståelsesfull.
Hei, Leo, en ting til.
Jeg lurte på om vi kunne anse dette som ferie i stedet for fravær?
Hva enn som foregår med moren min, vil det koste penger.
Nei, jeg forstår.
Nei, det er ikke din skyld.
Jeg finner ut av det. Ja.
Takk for hjelpen.
Ok. Ha det.
Faen.
Du må ikke det.
Jo, jeg må det.
Det er tomatsesong. Du kan ikke kaste dem bort.
Det er kriminelt her.
Takk.
Det er det naboer er til, sant?
Velkommen til nabolaget.
Jeg trodde stedet var ubebodd.
Det har vært det en stund.
Vi kom i går kveld.
Jeg tenkte stedet var hjemsøkt.
De sier at en gamling skjøt seg i hodet der for en stund siden.
Ja.
Herregud. Jeg…
Jeg er en jævla idiot.
Kan du tilgi meg?
Vel…
Det er veldig leit å høre.
Hva drev hun med?
Hun var lege.
Mesteparten av familien min er leger.
Jeg er unntaket.
Hva gjør du?
Jeg er advokat.
Offentlig forsvarer. Quincy.
Veldig hederlig.
Ja. Det er tøft, men det kan være givende.
Kan jeg spørre deg om noe jeg tipper mange spør deg om?
Hva jeg synes om å forsvare skyldige?
-Ja. -Jeg elsker det.
-Hvorfor det? -Jeg må det. Og de er alle skyldige.
-Virkelig? -Ja. Men det er ok.
Folk er mer enn sin verste handling.
-Jeg er vel enig i det. -Det kan jeg tenke meg.
-Du er forfatter. -Jeg forstår ikke sammenhengen.
Forfattere kan ikke være fordømmende.
Du kan ikke skrive interessante karakterer
og være kritisk til hver eneste dårlige valg de gjør. Sant?
Kanskje du burde være forfatter. Jeg føler meg ikke som en.
Skriveblokk?
Det er bare…
Jeg tror ikke noen vil kjøpe det jeg skriver.
Det er ikke sant.
Jeg ville ikke si noe,
men jeg har faktisk lest en av bøkene dine.
Hvilken?
Froskene.
Du var den ene.
Jeg likte den.
Du har talent.
Forventer du besøk?
Ja.
-Hallo. -Hei.
Jelani, dette er Monk.
Han og familien hans eier huset over gata.
-Hyggelig å treffe deg. -Ja, en glede.
Blir du til middag?
Nei, jeg må se til moren min.
-Ok. -Takk…
…for vinen, og… god kveld.
God kveld, Monk.
-Når går flyet ditt? -Elleve.
Kan du forandre på det?
Det ville hjelpe å ha deg meg på mors legetime i dag.
Jeg kan ikke. Jeg må hjem.
Greit, men kan du hjelpe til med omsorgen hennes
når vi finner ut av det?
Det blir sikkert dyrt.
Det er magert for øyeblikket, så…
Har du vurdert å gi Lorraine sparken?
-Lorraine er familie. -Faen heller, Monk.
Jeg vet ikke hva jeg skal si.
Du kan ikke gjøre noe?
Jeg skal sjekke med regnskapsføreren min når jeg kommer hjem, ok?
Klokka er åtte på morgenen?
Jeg skal ikke fly flyet, Monk.
Tror du at du kan være så snill
og gå inn å sjekke om mor er klar til å dra?
Greit. Hei.
-Mor! -Ikke rop. Vær sivilisert.
Du er akkurat som pappa.
Så vær snill mot meg, Monk.
Ellers sverger jeg.
Klovn.
Vil du se sivilisert? Mor!
Morgen.
Hei. Morgen.
Hør her.
Angående i går kveld.
Det er ok.
Du trenger ikke forklare. Jeg hadde det fint.
Nei, jeg…
Jelani er eksen min.
Vel, snart er han det.
Vi er i ferd må å bryte opp og…
Det er vanskelig.
Jeg skjønner.
Jeg vil gjerne se deg igjen.
Er du i nærheten de nærmeste dagene?
Kanskje ta oss en drink?
Ja, gjerne.
Ja, jeg og.
Kjør forsiktig.
Takk.
VIDUNDERBARN
"JEG HAR ALLTID ØNSKET MEG MER FRA LITTERATUREN"
SMERTELIG AUTENTISK
PRESSERENDE RÅTT
Mr. Ellison?
Vi er klare.
MRI-en hennes viser tidlige tegn på nevrodegenerasjon.
De er en liten reduksjon på tinninglappen,
som antyder Alzheimers.
Jeg er meget lei for det, Mr. Ellison.
Men på noe tidspunkt vil hun trenge fulltidsomsorg.
For sin egen sikkerhet.
MIN PATOLOGI
MIN PAFOLOGI
AV STAGG R. LEIGH
-Hei, unge neger. -Hei!
Hei, jøss!
Ikke skyt meg, partner. Kom igjen.
Van Go. Er det deg?
Ja, meg, neger.
Skitt. Full, din jævel?
Hvor skal du?
Bare la meg være, mann.
Hvordan er morra di?
-Hva sa du? -Jeg sa, hvordan er morra di?
Faen.
Du har ikke hørt?
Hva preiker du om?
Hei! Hva preiker du om?
Tenk på det, Van Go.
Se på ansiktet mitt.
Se på min svarte kompleks…
Nei, det stemmer ikke.
Hva ville du si?
Du kan si det bedre enn som så. Kom igjen. Hva vil du?
SE PÅ MINE MIDNATTSVARTE…
Tenk på det, Van Go.
Se på ansiktet mitt.
Se på min kullsvarte hud.
Så se på din.
Se på mine svarte øyne.
Så på dine egne.
Se på mine store svarte lepper.
Se på dine egne.
Jeg er fattern din, samme hva du synes.
Hold kjeft! Du lyver!
Nei, det er sant, neger.
Hvor har du vært?
Jeg har vært på det jeg alltid gjør.
Overleve.
Du ikke verdt piss.
Morra di ikke verdt piss. Så her er jeg.
Hva sier jeg nå?
Jeg tror at nå vil det komme en form for
teit, melodramatisk hulkehistorie
hvor du viser din knuste underlegenhet.
Noe som… Jeg vet ikke…
Jeg hater denne mannen.
Jeg hater min mor.
Og jeg hater meg selv.
Jeg har sett ansiktet mitt i hans.
Jeg har sett apen all de teite jentene var redde for, ja.
Jeg kan se de lange armene mine henge.
Og jeg ser øyne som ikke bryr seg om hva som skjer i morgen.
Jeg ser meg selv
med vekten på bakfoten, slik.
Bare venter.
Venter og venter og venter på noe
som jeg ikke engang vil gjenkjenne når det kommer!
Døden er min eneste kur.
Jeg har hørt det før.
Jeg har hørt det før og jeg hører det nå.
Jeg ser…
Jeg ser muttern grine.
Jeg ser henne skrike i drømmene mine.
Jeg ser ungene mine.
Jeg ser…
Jeg ser fattern.
Jeg ser meg selv.
Hva faen!
Hva faen gjorde du det for?
Fordi du ikke dritt, neger.
Og du skapte meg.
Så siden du ikke er dritt, er ikke jeg dritt.
Siden du ikke er dritt, ikke jeg dritt!
Jeg stikker.
Fred, din dritt.
Fred.
Hva faen var det for?
Du ser på Svarte historiers måned på WHN.
For å feire mangfoldet i den afroamerikanske opplevelsen.
Bli med oss for mer rivende film, hjerteskjær og drama.
Hallo?
"Jeg står ute om natten,
og et purkekopter drar forbi
og kaster lys i bakgårder,
og jeg tenker: 'Kast lyset på meg, din dritt,
kast det jævla lyset på meg
så jeg kan se hvor faen jeg er.'"
Kødder du?
Du så at jeg ikke brukte mitt navn?
Ja, "Stagg R. Leigh".
Jeg så det. Godt gjort.
Men jeg kan ikke sendte ut dette.
Du sa du ville ha svart. Hva er svartere enn det?
Den har dårlige fedre, rappere, dop,
og han blir drept av politiet til slutt,
det er svart, ikke sant?
-Jeg ser hva du gjør. -Bra, det er ikke subtilt.
Hva er forskjellen på den boken
og annet søppel de gir ut?
-Det er ikke poenget. -Vel, det er mitt poeng.
Se på hva de gir ut.
Se hva de forventer at vi skriver.
Jeg er lei av det.
Og det der er et uttrykk for hvor drittlei jeg er.
Monk, jeg prøver å selge bøker,
ikke å være med på noe korstog.
Hvem tror du vil gi ut dette?
Ingen.
Jeg vil bare gni det inn.
Ok. Hva vil du at jeg skal gjøre?
At du skal sende det ut.
Kan jeg si at det er ytelseskunst?
Nei. Send det som det er.
Tåler de ikke spøken, så faen ta dem.
Greit, men jeg sender det bare til et par steder.
Dette skremmer meg.
Skremmer deg? Hvorfor det?
Fordi hvite tror de vil ha sannheten, men det vil de ikke.
De vil bare føle seg frikjent.
Det er heldigvis ikke mitt problem.
-Ok. -Ha det.
ISKREM
Det overrasket meg at du tok kontakt. Jeg trodde du bare var snill.
Jeg er aldri bare snill.
For gammel for slikt.
Jeg liker deg faktisk så godt
at jeg dro ut og kjøpte en bok til fra deg.
Virkelig? Hvilken da?
Haas-Gåten.
Hva synes du?
Jeg likte den.
Susan har flott dialog.
Og jeg elsket tanten.
Du skriver kvinner godt.
Synes du det?
-Ja. De er ikke bare blomster. -Takk.
Jeg setter pris på det.
Men jeg kunne overlevd med færre fotnoter.
Jeg må løpe.
Hvordan går det med moren din?
Inn og ut.
Jeg er redd for å være borte lenge.
-Ja. -Men…
Jeg ringer deg.
Hold an.
HAAS-GÅTEN
Signer boken min.
Hva var navnet igjen?
Mr. Monk?
Hva foregår med lysene?
Miss Lisa pleide å betale regningen.
Har du gjort det?
Hvor mye?
Jeg takler strømregningen,
men disse omsorgsfasilitetene er dyre.
Den beste i nærheten koster 5600 dollar i måneden,
og det er for et delt rom.
Det går opp til 6900 dollar måneden for et privatrom.
Hvorfor se på den beste? Hun var ikke den beste moren.
Jeg vil ikke ripe opp i barndommen vår.
Så klart ikke, din var flott.
Pokker heller! Skal du hjelpe til eller ikke?
Hva med Medicaid eller noe sånt?
Det funker ikke sånn. Vet ikke du det?
Hallo.
Hvem er det? Hva driver du med?
Jeg har tatt en elsker.
Du har tatt en elsker?
Er det et problem, din homofob?
Jeg har ikke noe imot at du har tatt en elsker, Cliff.
Jeg har noe imot at du kaller det "å ta deg en elsker".
Spiss dritt, neger.
Jeg skal ta min elsker nå tvert.
Hei, hvor skal du?
Der er du.
Trafikken var fæl. Hva skjer?
Sett deg.
Vi solgte boken din.
Fy faen!
-Jeg trodde den vår sjanseløs. -Ikke Perserne.
Nei.
Gi deg!
Paula Betaman fra Thompson Watt.
Hun sier alltid nei.
Ikke denne gangen. De vil anta salg for 750 000 dollar.
Ingen har noen gang tilbudt meg så mye.
-Dette er deg. -Nei, det er det ikke, Arthur.
-Du skrev den. -Som en spøk.
Vel, nå er den mest lukrative spøken du noen gang har fortalt.
-Og jeg selger den ikke. -Hvorfor ikke?
Fordi det er søppel, Arthur.
Du ville ikke engang sende den ut forleden dag.
Men se hvem som plutselig har overvunnet redselen.
Jeg brøt den første salgsregelen.
Aldri undervurder hvor dumme alle er.
Jeg vil ikke være med på å gjøre dem enda dummere.
Det har du ikke… så langt,
hvilket er beundringsverdig, men…
Du har også ikke tjent noen penger.
Trenger ikke moren din hjelp om dagen?
Se her.
Samme hvor fulle vi blir, selger jeg ikke.
Det er ikke det jeg gjør.
Johnnie Walker Red, 24 dollar.
Johnnie Walker Black, 50 dollar.
Johnnie Walker Blue… 160 dollar.
Ser du metaforen?
Nei.
Disse lages av samme selskap.
Red er dritt. Black er mindre dritt, Blue er god.
Men færre kjøper Blue, fordi den er dyr.
Når alt er sagt, vil folk flest bare bli fulle.
For det meste har dine bøker vært Blue.
De er gode, komplekse.
Men de er ikke populære fordi folk vil ha noe enkelt.
Nå, for første gang, har du skrevet en Red bok.
Den er enkel, kåt.
Det er ikke stor litteratur, men den tilfredsstiller en trang.
Og det er verdifullt.
Det jeg prøver å illustrere er at bare fordi du gjøre en Red,
betyr ikke det at du ikke også kan gjøre Blue.
Du kan gjøre alt.
Som Johnnie Walker.
Faktisk er du bedre enn Johnnie Walker, fordi…
…du trenger ikke engang sette navnet ditt på det.
Herregud!
Drikker vi nå?
-Hallo? -Hallo, Paula.
Arthur! Herlig å høre fra deg.
Jeg håper du er sammen med den aktuelle mannen.
Det er jeg. Han er ved siden av meg.
Mr. Leigh?
Ja, dette er ham.
Virkelig?
Ja, visst faen.
-Nettopp. -Jævel.
Ja, ok.
Jeg var litt forvirret først, men…
Vi er begge spente på å diskutere Thompson Watts tilbud.
Ja, først la meg bare si
at alle oss her hos Thompson Watt er spente på Min Pafologi.
Det er den mest perfekte boken jeg har sett på en lang, lang stund.
Bare så rå og ekte.
Og, Mr. Leigh, er denne basert på ditt eget liv?
Ja, tror du en pysete college-gutt
kunne kommet på den dritten?
Nei, det tror jeg ikke.
Nei. Den typen…
…skarp energi kan ikke læres, sant?
Stagg… Kan jeg kalle deg…
Er Stagg et pseudonym?
Ja, det er det.
Mr. Leigh kan ikke bruke sitt ordentlige navn, fordi han er…
Vel, han er ettersøkt.
Herregud! Jøss.
Derfor kunne ikke dette være en videokonferanse.
Er du gal? Hva om de undersøker?
Undersøke? De er knapt nok penger til redaktører for tiden.
Bare la det skje.
Ja, jeg satt inne i 12 år, men jeg vil ikke tilbake.
Skjønner?
Ja, vet du…
Jeg har lest mye om fengselsavskaffelsesbevegelsen.
-Å, Gud! -Jeg har…
Beklager å haste, Paula, men kan vi prate business?
Mr. Leigh verdsetter sin tid ute av fengsel.
Så klart. Dere er sikkert begge meget travle,
så jeg kommer rett til saken.
Dere vil se at vårt tilbud er uvanlig stort,
og det er fordi vi tror at Mr. Leigh har skrevet en bestselger.
Vi tror dette blir sommerens bok.
Ja, jeg tipper hvite folk på Hamptons
vil digge den.
Ja, det vil vi. De… Vi…
Den blir enorm.
Jeg elsker den.
Er det lille Thelonious Ellison?
Herregud! Maynard!
Kaller alle deg fortsatt "Monk"?
Vel… alle bortsett fra deg.
Det er et vakkert navn.
Synd å ikke bruke det.
Jeg er glad noen setter pris på det.
Jeg hørte om søsteren din. Jeg kondolerer.
Takk.
Jeg tror ikke jeg har sett deg siden…
…før faren din gikk bort?
Ja, det er en stund siden. Jeg bor i LA nå.
Hollywood.
Skriver du for NCIS?
Bare bøker.
Du burde prøve å skrive for NCIS. Den er populær.
Kanskje det.
Så hvordan går det?
-Bare bra. Du? -Vel…
Mr. Monk, hva vil du ha til middag?
-Maynard! -Hei, Lorraine.
Det er en hundealder siden.
Det har vel det.
Du ser godt ut.
Du og.
Best jeg drar tilbake.
-Godt å se deg, Thelonious. -Deg og.
Lorraine.
Ingenting å smile av.
Der er hun.
Oppfør deg.
-Hei. -Hei.
-Disse er til deg. -Takk.
Lorraine, dette er Coraline.
-Hei. -Velkommen.
-Ja, hallo. -Hallo.
Mor, perfekt timing. Dette er Coraline.
Hallo, kjære, jeg er Agnes.
Så hyggelig å treffe deg. Jeg har med disse til deg.
Dahliaer er favorittene mine.
De har en hel verden inni seg.
-Lorraine? -Ja.
Mor, sitt her, du.
Greit.
Og, Coraline, kan du sitte på motsatt side?
Så klart.
Ok.
Jeg er glad du ikke er hvit.
Jeg også.
Ja, det var ganske morsomt.
Jeg tror du…
Jeg tror du minner henne om søsteren min.
Synes du vi ligner på hverandre?
Nei, men…
Dere er begge selvsikre… og morsomme.
Og dere er begge…
…fantastiske kyssere.
Mrs. Ellison?
Mr. Monk!
-Jeg bare… -Hva er galt?
-Jeg gikk bare ut i ett sekund. -Hva er galt?
Jeg drakk en kaffe med Maynard, rett utenfor.
-Hvor er mor? -Jeg vet ikke!
-Hva? -Bakdøren var åpen.
-Hun er borte. -Hva?
Vi burde dele oss opp. Her.
Jeg har flere i bilen.
Mor!
Mor.
Mor!
Mor! Hei!
Mor!
Hei, stopp!
Hvor skal du?
Lise er der ute og lekeslåss med søskenbarna.
Noen vil skade seg.
Stopp. Mamma. Jeg skal gå å si fra til henne, ok?
-Ja, men da… -Jeg skal få deg tilbake til huset,
og så skal jeg si fra til henne.
-Men de er der ute. -Jeg vet.
-Ok, er du sikker? -Jeg skal si henne det.
-Ok. -Kom nå.
-Det er for kaldt her ute. -Du burde…
-Lisa er ikke flink til å svømme. -Jeg vet det.
Ok. Snart fremme.
Ålreit.
-Bra. -Sånn, ja.
Ålreit.
Ok, Monkie.
Ålreit.
Og her er biblioteket vårt.
Det er fullt av klassikere.
Vi prøve å skaffe noen nyere utgivelser også.
Liker du å lese, Mrs. Ellison?
Nei.
Det er ikke sant. Hun elsker å lese.
Hun lærte meg å elske å lese.
Kanskje vi kan få tak i noen av din sønns bøker,
så kan du lede en bokklubb.
Beklager.
Det er greit. Det er vanskelig for mange av beboerne i førsten.
-Men hun vil klare seg fint. -Ja.
Jeg setter pris på hjelpen din,
men hvor snart tror du at vi kan få henne inn?
Rundt en måned.
Vi kan begynne papirarbeidet i dag, om du vil.
Flott. Gjerne.
Jeg skal gå å se etter moren din, ok?
Takk.
-Hallo? -Hei, Thelonious.
Hvordan går det? Mitt navn er Carl Brunt.
Jeg er direktør for New England Book Association.
Hei, Carl. Jeg vet hvem du er.
Bra. Kanskje du også vet at
organisasjonen min hvert år gir ut
den pretensiøst navngitte "Litterærprisen".
Alle forfattere kjenner til Litterærprisen, Carl,
spesielt de av oss som ikke har vunnet den.
Ja.
Vel, det er relatert til grunnen til at jeg ringer.
Som mange amerikanske institusjoner, har min nylig blitt rystet av tanken om
at vår mangel på mangfold
har ført til en blindsone i arbeidet vårt.
Så vi prøver på en måte å fikse det.
Og derfor lurte jeg på hva du synes om
å være en av dommerne for årets prisseremoni?
La meg først si, Carl, at jeg er beæret av at du valgte meg
blant alle de svarte forfatterne du kunne gått til i frykt
for å bli kalt rasistisk.
Ja, bare hyggelig.
Men det høres ut som mye jobb.
Det kan jeg ikke benekte.
Du må lese dusinvis av bøker.
Vi kan tilby et beskjedent stipend.
Likevel, jeg er ikke sikker.
Ok. En av de frekke fordelene jeg nevner når folk
er på gjerdet som dette,
er at dette vil gi deg muligheten
til å bedømme andre forfattere for en gangs skyld,
ikke bare figurativt.
-Greit, jeg er med. -Fantastisk. Ok.
Flott. Du vil være en av fem dommere.
Den eneste som har bekreftet så langt er Sintara Golden.
Kjenner du til Sintara Goldens verk?
Så vidt.
Hun er flott. Du vil digge henne.
Jeg har lunsj til deg, Mr. Monk.
Å, jøss.
Hva skyldes dette?
Jeg har en tjeneste å be om.
Jeg lurte på om jeg kunne få ettermiddagen fri.
Maynard kom tilbake fra stranda.
Og vi tenkte oss å besøke et museum.
Ja, så klart.
Jeg er ledig i dag, så jeg kan se til mor.
Lorraine.
Du liker ham virkelig, hva?
Han er en fin mann.
Ja.
Side sju. Den har tolv.
Æresgjestene.
Hallo, Mrs. Ellison.
Vakker som alltid.
Hallo, Arthur.
Layne, kan du ta med Mrs. Ellison på kjøkkenet
og gi henne litt te?
-Denne vei, ma'am. -Dette går fort, mor.
Ta den tiden du trenger.
Takk.
Ikke ferdigteen. Den gode teen, for gjester.
Hva er dette? Jeg sa du skulle se "tøff" ut.
-Jeg gjør det. -For barne-TV.
Hva heter denne fyren?
-Willy? -Wiley Valdespino.
Han spesialiserer seg på Oscar-søkende, dagsaktuelle filmer.
Han laget Middle Passage-filmen i fjor.
Den så jeg ikke.
Så klart. Du er ikke lobotomert.
Men hvis han adapterer boken din,
kan du tjene mange penger.
Hvorfor ikke bruke telefon?
Han sa at hvis han skal betale såpass mye,
vil han møtes ansikt til ansikt.
Greit.
Hva må jeg gjøre.
Få ham til å like deg.
Da jeg pratet med ham,
virket han spent på at du er ettersøkt.
Så bruk det.
Hva om han gjenkjenner meg?
-Deg? -Ja, den ekte meg.
Monk, så berømt er du ikke.
Og ingen i Hollywood leser.
De får assistentene sine til å lese ting og oppsummere dem.
Hele byen bruker bokrapporter.
Du klarer å passe på moren min?
Jeg tar ikke øynene av henne.
Vi er bare rett over gata.
-Over gata. -Du burde gå. Du blir sen.
Han venter på deg.
Vel…
…hvis han vil ha en stereotype…
Kanskje jeg burde være sen.
Stagg, antar jeg?
-Det er meg. -Hei, jeg er Wiley.
Hyggelig å treffe deg, bror.
Beklager den fisefine restauranten.
Assistenten min valgte den ut.
Vi kan bytte sted hvis du er ukomfortabel.
-Det går bra. -Ok.
Hva drikker du?
Jeg tar en chinin blanc.
-Greit. -Deres tørreste.
Hva er morsomt?
Rart at en kar som deg bestiller det.
Hvorfor det?
Ikke mange domfelte som drikker hvitvin.
Kjenner du mange domfelte?
Det ville overraske deg.
Jeg satt i fengsel en måned selv.
Det gjaldt interstatlige handelsgreier.
Det var et kort opphold, men jeg må si:
Erfaringen jordet meg.
Folk jeg traff der inne lot meg se
en hel verden full av underrepresenterte historier
fra underrepresenterte historiefortellere.
Kan jeg spørre hvorfor du satt inne?
Jeg liker ikke å prate om det.
Skjønner du?
Var det drap?
Du sa det, ikke jeg.
Jeg må si at før du kom,
var jeg litt bekymret for at du kanskje var falsk.
Mange er falske i Hollywood.
Jeg er ikke fra Hollywood.
Det er helt klart.
Du er helt klart noe annet
enn en gjennomsnittlig manusforfatter.
La meg spørre deg.
Jeg vet de sendte deg ting jeg har laget. Fikk du sett noen av filmene mine?
Unnskyld, hva sa du?
Har du sett noen av filmene mine?
Nei.
Ok. Det jeg liker å gjøre,
er å kombinere en genre med patos fra virkeligheten.
Det forhøyer på en måte alt.
Den vi skal spille inn nå, vil kanskje være av interesse.
Den handler om et hvitt par.
De gifter seg på en gammel plantasje i Louisiana.
Så kommer alle slavegjenferdene tilbake og dreper alle sammen.
-Herregud. -Ikke sant.
Herlig, hva?
Den heter Plantasjeutslettelse.
Ryan Reynolds vil bli halshugd
av en afrohakke i åpningsscenen.
Han er en venn.
Jeg må stikke.
Mor.
En reklamesjef i tredje etasje fikk hjerneblødning.
-Grusomt. -Ja.
Tenk å eksplodere hjernen din
i forsøk på å komme på en dopapirreklame.
Jeg antar Wiley ikke er interessert.
Jeg sprang ut derfra som en galing.
Faktisk byr han fire millioner dollar for rettighetene.
-Hva? -Ja.
Han sa du var "ekte vare".
Sa du stakk straks du hørte politisirener.
Jo dummere jeg oppfører meg, jo rikere blir jeg.
Nå vet du hvorfor foreldrene mine flyttet hit fra Puerto Rico.
Vi kan ikke forventes å lese
hver eneste bok fullstendig.
Nei, folk har jobbet hardt med disse bøkene,
og vi må respekterer det.
Hardt arbeid påkrever ikke respekt.
Folk jobbet hardt i Det tredje riket.
Vel, jeg føler at vi skylder dem å lese hver eneste side.
Det er tull.
Mesteparten av det vil være
sånn Knausgård selvfiksjonstull uansett.
Jeg kan fortelle deg
at jeg ikke vil lese 600 sider om en pretensiøs drittsekk
som oppdager onani.
Beklager.
Jeg tror vi alle har nok erfaring til å vurdere
den generelle kvaliteten etter 100 sider.
Hvis du vil lese mer enn det, er det opp til deg.
Hva synes du, Monk?
Jeg er enig med Sintara, faktisk. Jeg tror 100 sider er nok.
Alt dette er bare tull uansett.
Å sette kunst imot kunst for en prisutdeling,
som om det ikke er subjektivt.
Det er absurd.
Hvorfor sa du ja til å være dommer, da?
Fordi det er enten meg, eller en kødd fra Brooklyn
som ikke tror det finnes noen verden bortenfor Hudson-elva, Ailene.
Det er East River hvis du er i Brooklyn, Daniel.
Vet du? Kunst er subjektivt.
Men jeg tror dette er en mulighet til å sette lys på bøker
som ellers ville undervurderes.
Boksalg stuper for tiden.
Kanskje denne prisen kan gi noen
en ordentlig sjanse på en karriere i denne bransjen.
Hør, hør.
Hvor vil du ha dette, mor?
Jeg tenker det vil se bra ut her, med det naturlige lyset.
Jeg bryr meg ikke.
Jeg har aldri likt det maleriet.
Ok.
Jeg kan hente mer kunst hjemmefra neste uke.
Fortell meg hvilke du liker, så kan jeg ta dem med.
Vi har lunsj klar til deg, Mrs. Ellison.
Ser godt ut. Hva er det?
Det er stekt kalkun og Havarti-ost på 12-kornsbrød.
Høres nydelig ut.
Mrs. Ellison foretrekker hvitt brød.
Og hun liker ikke skorpen.
Så mye som dette stedet koster,
burde dere klare å lage smørbrød riktig.
Det skal vi passe på å gjøre fra nå av.
Nyt lunsjen din, Mrs. Ellison.
Jeg skal gifte meg.
-Hold kjeft. -Hva?
Jeg sa ikke noe tidligere. Det var så trist, men…
Maynard spurte meg i går.
Lorraine, så flott.
La oss feire.
For mye spenning.
Jeg liker ikke å være midtpunkt.
Du fortjener det, Lorraine.
Og Maynard er en heldig mann.
Ville du vært villig til å gi meg bort, Mr. Monk?
Det vil være en ære.
Wow.
Vi er vilt spente på å hjelpe deg å gi ut Min Pafologi.
Markedføringsteamet har mange flotte ideer
til å hjelpe med salg.
Flott. Det er spennende å høre.
John Bosco er avdelingsleder.
Jeg skal la ham fortelle mer.
Hei, Stagg.
-Hallo. -Hyggelig å endelig møte deg, mann.
Jeg elsker boken.
Og vi kommer til å selge mange eksemplarer.
Det er masse oppmerksomhet på grunn av filmavtalen,
og vi vil holde det gående.
Jeg pratet med Wiley i går.
Han sier Michael B. Jordan snuser rundt.
Vi hørte det. Han ville være perfekt.
Denne boken er pris-agn med stor A.
Og vi tenker at hvis Michael blir med,
vil vi ha han på omslaget med i et sånt skjerf rundt hodet.
En durag?
Durag, ja. Durag og singlet.
Så musklene vises.
Ring brannvesenet.
Faen, beklager. Faren din. Unnskyld.
Så, med tanke på utgivelsesdato,
vil vi gjøre hastverk, så den kommer ut i tide
-for Juneteenth. -Ja.
Juneteenth?
Vi tenker oss en solid helligdagsinnsats.
Svarte vil feire,
hvite vil føle seg, la oss være ærlige, litt flaue.
Vi tenker det vil være et stort øyeblikk for boken din.
Så Stagg, gjør dette deg lykkelig?
Vi synes det er flott, John. Virkelig.
Utrolig.
Ja, det er… flott.
Og jeg har en idé jeg vil dele med dere.
Vi liker alltid å høre gode ideer.
-Ok, ja kult. -Ja.
Jeg vil forandre tittelen.
-Jeg vet ikke… -Ok, bare så det er klart,
vi elsker Min Pafologi.
-Elsker den. -Den har liksom den Irvine Welsh-iske
-proletariat-slang-greia. -Ja.
Nei, det er derfor jeg tror
dere vil elske denne nye tittelen mer.
Vel, ok, vi er alltid…
…glade for å høre på nye ideer.
-Hva tenker du? -Fuck.
Unnskyld?
Fuck.
Jeg vil kalle den Fuck.
-Hva driver du med? -Drit i disse idiotene.
-Slutt. -Nei.
Så Stagg, hva med Pokker?
Pokker? Eller Helvete?
Nei. Fuck.
Ok, kult.
Kanskje vi kan skrive det med P-H,
-fordi det vil gjøre det mer tålelig… -Ja.
-…for selgerne våre. -Det bryr meg ikke.
Og hvis dere ikke bytter tittelen, blir det ingen avtale.
-Nei. -Nei, la oss ikke være hastige.
Vet du hva?
Gi oss et øyeblikk…
…og litt tid, så ringer vi straks tilbake, ok?
-Hva er det du gjør? -Hva gjør du? Dette er latterlig.
Vet du hvor mange penger vi prater om?
Jeg stopper dette.
-Jeg stopper det. -Kom igjen.
-Er dere der? -Vær så snill, bare…
Vi er her.
La oss gjøre det.
-Hva? -Hva?
Ja. Vi diskuterte det,
og vi synes det er skikkelig frekt på best mulig måte.
Det er veldig…
Svart?
Nettopp!
Jeg er glad du sa det, og ikke jeg.
Fuck!
Det er fantastisk, Stagg. Ja.
Det er så modig, faktisk.
-Jeg er utslitt. -Ja, jeg og.
Jeg må holde meg våken et par timer til å lese disse bøkene for…
Hei!
Bror!
Å, faen.
Hva gjør du her?
Hva gjør jeg her? Hva gjør du?
Hva mener du? Hvorfor er du her?
Jeg kom for å se vår mor.
Har du ikke ringt meg om det i ukevis nå?
-Hva har skjedd med øyet ditt? -Slåsskamp.
Ja? Kom deg ut av bassenget.
-Du roter til. -Jeg vil ikke ut.
Jeg er en voksen mann. Er dette kjæresten din?
Ja, og du skremte vettet av henne.
Jeg er Coraline.
Hei, Coraline.
Hun er i det minste ikke hvit igjen.
Din kone var hvit.
Min kone var et skjegg. Skjegg teller ikke.
Ut med deg. Din jævla plageånd.
-Du vekker naboene. -Drit i naboene!
Og drit i det jævla rene bassenget ditt.
Alt dette er på grunn av overlegenhetskomplekset ditt, uansett.
Drittsekk!
Du er et barn!
Det passer kanskje dårlig å si dette, men jeg tisset.
Faen.
Morsomt?
Beklager, Monk.
Ikke bli sint.
Kom deg ut.
Vil du slåss?
Er det morsomt?
Så jeg ligger i senga med ham, naken,
og inn kommer Claude med frossenyoghurt.
-Nei. -Ja, jeg hadde glemt at jeg viste ham
hvor jeg har reservenøkkelen.
Så han kaster yoghurten på oss
og kliner til meg rett i øyet.
Hva gjorde han andre?
Han bare lo.
Det er det han gjør når han blir nervøs.
Ok.
Du tar skikkelig i om dagen.
Jeg har bare vært homo i fem minutter, jeg har mye å ta igjen.
Bra for deg.
Hele verden faller sammen.
Kan like gjerne ha det litt moro.
-Jeg setter pris på det. -Ja.
Du er vakker.
Takk.
Hva ser du i broren min?
Han er morsom.
-Han er ikke morsom. -Ikke latter-morsom.
-Nei. -Trist-morsom.
-Ok. -Som en hund med tre bein.
Jeg ser det nå. Som en som dør på dass.
Nettopp.
Du drar den alltid for langt.
Synes du? Jeg tror ikke jeg drar den langt nok.
Det begynner å bli sårende.
Ser du?
"Du drar den alltid for langt."
Ja.
Du fikk et kyss! Se på deg.
Bare for å være patetisk. Gud velsigne deg.
Hei.
Patetisk, som en hund med tre bein.
Dette er fint.
Ja, det er ikke ille.
Hva har du der, en pergola?
Nei, det er et lysthus.
Samme det.
-Høyre? -Til venstre.
Unnskyld meg.
Hei, Monk?
Hvordan har du råd til dette?
Jeg…
Lisa etterlot litt penger til mor.
Jeg trodde skilsmissen tok alt.
Jeg kjenner ikke til finansene hennes,
men hvis du er interessert i regningene,
kanskje jeg kan sende dem til deg?
-Det går bra. Hvor skal vi? -Her. 44.
Overraskelse!
Vi har hatt en tøff morgen.
Vi måtte gi henne beroligende etter at hun prøvde å slå en pleier.
-Har hun gjort det før? -Nei.
Hun oppfører seg annerledes hver dag.
Av og til hver time.
Men kanskje hun føler seg bedre i morgen.
-Beklager, men jeg må gå. -Så klart. Takk.
Gartneren skar disse rett av busken for moren din.
-Snilt, sant? -Ja, flott.
Hvordan har du råd til dette?
Du selger vel ikke dop?
Nei, jeg er forfatter.
Og du er kjæresten min, ikke regnskapsføreren min.
Jeg har alltid visst at du ikke var homse.
-Hun vet ikke hva hun sier. -Jeg venter utenfor.
Sikker på at du ikke vil bli til Lorraines bryllup?
Det er best jeg drar.
Hyggelig å treffe deg, Cliff.
Denne familien vil knuse hjertet ditt.
Velkommen tilbake. Jeg er Kenya Dunston,
og i dag skal vi diskutere en ny bok
som akkurat debuterte som nummer én
på New York Times bestselgerliste.
Det er en bemerkelsesverdig, spesiell bok,
og den heter…
…dekk over barnas øyne og ører…
F…
Vi er heldig nok til å ha forfatteren med oss i dag.
Og for de av dere som akkurat ble med oss,
vit at Mr. Stagg R. Leigh kommer til oss fra et ukjent sted
siden han fortsatt er ettersøkt av myndighetene.
ETTERSØKT/FORFATTER
Stagg, fortell oss, er denne boken en sann historie?
Ikke bokstavelig talt,
men det er den sanne historien om hvordan det er
å være en svart mann i Amerika, som meg.
Det er ikke pent.
Amen til det.
Da jeg satt i fengsel,
lærte jeg at ord tilhører alle.
Så denne boken er mitt bidrag til vårt vidunderlige land
hvor en svart ekskriminell kan bli rik
bare for å selge en historie om sitt vanskeligstilte folk.
Ja.
ARTHUR INNKOMMENDE ANROP
-Ja. -Hør på dette.
FBI ringte Thompson Watt i dag og prøvde å få Stagg R. Leighs identitet.
-Hva? -Ikke bekymre deg.
De avslører ham ikke.
Avslører hvem? Det er meg. Jeg har ikke gjort noe.
-De vet ikke det. -Dette har gått for langt.
Slapp av.
Ettersøkt-vinkelen skaper et fjell med gratis presse.
Pluss, som du sa, du har ikke gjort noe.
De kan ikke arrestere deg.
Skulle ønske jeg kunne gå tilbake til å ikke selge bøker.
Ikke jeg.
Ha det.
Går det bra?
Ja.
Jeg er bare litt stresset.
Disse bokpris-greiene har vært mer jobb enn jeg forventet.
Pokker!
Det gjør ikke noe. Flere gafler på kjøkkenet.
-Hva er dette? -En venn av meg ga meg den.
-Har du lest den? -Så klart ikke. Har du?
Ja.
Hva synes du?
-Jeg likte den. -Hva likte du med den?
Var den ikke støtende?
Du sa du ikke hadde lest den. Hva er problemet?
Nei, svar på spørsmålet.
Svar på mitt.
Mitt problem er at slike bøker ikke er ekte.
De forenkler livene våre.
Hva mener du?
Jeg mener at livet mitt er en katastrofe,
men ikke på måten det fremstår i denne slags dritt.
Disse tingene reduserer oss, og de gjør det
igjen og igjen fordi for mange hvite folk,
og tilsynelatende deg, svelger denne søpla som griser på dynga
for å være aktuelle på fester
-eller slikt. -Ok…
Du har mange meninger for noen som ikke har gitt ut noe på årevis.
Og hva har du utgitt?
Ok, hva feiler det deg?
Hvorfor oppfører du deg sånn?
Jeg oppfører meg ikke rart.
Du har oppført deg rart i ukevis.
Du har vært uklar, sneket deg rundt.
Du er ukjennelig.
Kanskje du tror det er moteriktig og kunstnerisk å være gåtefull.
-Jeg synes det gjør deg til en drittsekk. -Vel…
Du forstår ikke livet mitt, og det kan du ikke,
så la slutte der.
En dag vil du kanskje forstå at det å ikke kunne relatere til folk
ikke er noe å være stolt av.
Jeg synes du burde gå.
Vet du hva jeg synes?
Du burde gå, Monk.
Tull.
Trenger dere hjelp?
Nei, det går bra.
Tenkte dere kanskje trengte litt muskler.
Det går bra.
Mr. Monk. Kan jeg beholde brusmaskinen?
Du liker ikke boblevann uansett, sant?
-Bare ta den. -Takk.
Hva med denne?
Nei. Jeg har alltid hatet den fargen.
Det er bare noe faren din kjøpte.
Denne kom akkurat til deg.
Ok, takk.
Dette er det siste.
Farvel, Mr. Monk.
Ha det, Lorraine.
Kjør forsiktig.
-Vi sees vel på bryllupet. -Ålreit.
Jeg tar den.
DENNE BOKEN BLIR SENDT TIL VURDERING FOR LITTERÆRPRISEN.
Thompson Watt hastet angivelig med utgivelsen.
Ja, jeg hørte at de hadde opplag på 300 000 allerede
og at de snart skal trykke flere.
Det er helt vilt.
Herre min hatt! Best den er god.
Jeg hørte at forfatteren er ettersøkt.
Det forklarer tittelen.
Han gikk ikke på sjarmskole.
Nei, jeg tror den bakgrunnen er en fordel.
Jeg er spent på å lese en minoritetsmann skadet av vår fengselsville stat.
Er du en sånn "definansier politiet"-galing?
Ja, og jeg forventer ikke at du skal forstå.
Jeg håper ingen du er glad i blir voldtatt eller drept.
Kan vi la være å snakke om dette nå?
Hør her.
Kriminell eller ei, jeg synes ikke vi burde legge den til.
Vi er allerede flere uker i etterkant, og jeg vet ikke med dere,
men jeg har mer enn et dusin bøker jeg ikke har åpnet enda.
Den ble utgitt før innsendingsdatoen,
jeg tror vi må godta den.
Det er bare én til.
Og det ser ut som en rask affære.
Et raskt knull.
Jeg har hatt noen slike.
Ha det, folkens.
Hei, Monkie.
Du ser vakker ut.
Hallo.
Monkie, kjenner vi dem?
Nei, mor, dette er ikke Alzheimers, dette er faktiske fremmede.
-Hvem er dere? -Vi er venner av Cliff.
Selvsagt.
Vi traff ham for noen dager siden. Jeg er Kenny, dette er Alvin.
-Er du Monk? -Ja. Hvordan vet du det?
Cliff sa at Monk er skikkelig streng.
Sa han det? Herlig.
Mor. Sett deg her.
Lorraine?
-Liker du eggerøre? -Jeg elsker eggerøre.
-Hva i helvete gjør du her? -Du først.
Å, faen. Bryllupet.
Faen!
Jeg dro ikke til flyplassen.
Dagen jeg dro. Jeg trengte litt tid på egenhånd.
Tid på egenhånd betyr tid alene.
Da er vi i gang.
Detektiv Ordbok.
-Mr. Cliff! -Beklager, folkens, jeg tar meg av det.
Du må gå.
Ikke bry deg må å rydde, bare gå.
Nei, det er greit. Bli, er du snill.
Dette er en feiring.
Godt å se deg, Cliff.
Godt å se deg og, Maynard.
Jeg vil ikke være til bry.
Du kan ikke være til bry.
Du er familie.
Ok.
Jeg skal…
Jeg skal gjøre meg presentabel.
Gratulerer, dere to.
Kan vi lage frokost til dere?
Jeg lager en dødsbra smoothie
og Alvin har jobbet i en omelettbar på et cruiseskip.
Det høres herlig ut. Takk.
-Snilt av dere å la dem bli. -Nei.
Det er alltid lettere å takle andre folks familier enn din egen.
Jeg må dessverre informere deg om at et par timer fra nå,
vil dette være din familie.
Gjort henne sinna?
Ja.
-Holdt henne utenfor? -Ja.
Pappa holdt alle utenfor, også.
Han løy alltid.
Se hvordan det gikk.
Jeg finner at jeg er sinna om dagen, slik pappa var.
"Om dagen"?
Jeg har tenkt mye i det siste på at pappa døde uten å vite at jeg var homo.
Jeg tror han mistenkte det.
Kanskje det.
Men han visste det ikke sikkert.
Han kjente aldri hele meg.
Og nå vil han aldri det.
Og det gjør meg…
Det gjør meg trist.
Hva om han hadde visst det, og ikke godtatt deg?
I det minste ville han ikke godtatt meg på ekte.
Jeg vet det høres rart ut,
men det ville vært en lettelse.
Det høres ikke så rart ut.
Folk vil elske deg, Monk.
Personlig vet jeg ikke hva de ser i deg,
men…
…de vil elske deg.
Du burde la dem få elske hele deg.
Den var dritdårlig.
En bortskjemt dust som sutrer om sin døde mor…
Hvem bryr seg?
Ok, så det betyr at Begrav meg stående er på fjerdeplass.
La oss prate om Fuck.
Kan vi la være?
Personlig likte jeg den godt.
Det var som å se inn i et åpent sår.
Enig. Jeg tror det er den beste afro- amerikanske boken jeg har lest på lenge.
Siden din, mener jeg.
-Så klart, Sintara. -Takk.
Jeg likte den faktisk mye mer enn jeg forventet.
Dette er modig skrevet.
Og aktuell for tiden.
Hva synes du, Sintara?
Jeg synes den virket for anstrengt.
Synes du?
Ja. Gjorde ikke du?
Jo, absolutt.
Jeg synes den var enkel og meningsløs.
Så klart den var enkel.
Det er rennesteinens språk.
Ikke en fisefin doktoravhandling.
"Rennesteinens språk". Herregud.
Jeg tror blodsukkeret vårt er lavt.
Skal vi ta lunsj?
-Greit for meg. -Ok.
Virkelig.
Ok.
-Unnskyld meg. -Det går bra.
-Jeg forstyrrer ikke? -Nei.
HVITE NEGERE
Beklager.
Kan jeg spørre deg om noe?
Klart.
Hva ved Fuck synes du var anstrengt?
Vanskelig å sette fingeren på det, men…
…det er ikke forskjellig fra noe av det som finnes,
men den virket…
…sjelløs…
…er ordet jeg velger å bruke.
Du sa du var enig?
Ja, jeg gjør det. Den virker skrevet
for å tilfredsstille hvite folks skyldfølelse.
Ja, den typen bok kritikere kaller
"viktig" og "nødvendig", men ikke "godt skrevet".
Nettopp.
Ok, så… Vær så snill å ikke ta dette personlig,
men hvordan er Fuck så forskjellig fra din bok?
Er det det dette gjelder?
-Synes du min bok er søppel? -Nei.
For å være ærlig, har jeg ikke lest din bok.
Jeg har lest utdrag, og den virket ikke…
…så forskjellig.
Jeg gjorde mye research for boken min.
Noe av det var fra virkelige intervjuer.
Kanskje du har vært oppe i ditt akademiske elfenbenstårn så lenge
at du har glemt at folk lever harde liv.
Ditt liv?
Du gikk på en eksklusiv, fin skole.
Du jobbet for et fancy forlag i New York.
Hva så? Jeg trenger ikke å skrive om mitt liv.
Jeg skriver om ting som interesserer folk.
De skriver det som interesserer hvite forlag på jakt etter svart traumeporno.
Det er de som kjøper manuskripter.
Er det ille å gi dem det de vil ha?
Hvis du er ok med å fore folks verste impulser for penger.
Jeg er ok med å gi markedet hva det ønsker.
Doplangere bruker samme unnskyldning.
Jeg mener narkotika burde være lovlig.
Er du ikke lei?
Svarte i fattigdom?
Svarte som rapper?
Svarte som slaver?
Svarte som drepes av politiet?
-Fortellinger om… -Ok.
…svarte folks grusomme omstendigheter,
som likevel klarer å beholde verdigheten sin før de dør.
Jeg sier ikke at dette ikke skjer, men vi er også mer enn som så.
Og det virker som forfattere som deg ikke klarer å se for seg oss
uten en hvit støvel på nakkene våre.
Blir du sint på Bret Easton Ellis eller Charles Bukowski
når de skriver om de undertrykte?
Eller er du bare sint på svarte kvinner?
Ingen leser Bukowski og tenker
at det er den definitive hvite tilværelsen.
Men hvite folk leser din bok og avgrenser oss til den.
De tror det er sånn vi alle er.
Det høres ut som ditt problem er med hvite folk, ikke meg.
Kanskje, men jeg tror også at jeg ser det urealiserte potensialet
svarte har i dette landet.
"Potensial" er noe folk ser når de mener
det de ser rett foran seg ikke er bra nok.
Hva prater vi om?
JEG ER LEI FOR DET.
DET ER NOE JEG VIL FORTELLE DEG.
VIL DU VÆRE MIN DATE TIL PRISUTDELINGEN NESTE UKE?
Vi begynner igjen.
Kommer straks.
Hei, kan jeg prate med Arthur? Ja, det er Monk.
Hei… Jeg er ok.
Kan du sette opp et nytt møte med Wiley?
Jeg har en ny idé til ham.
En annen type film. Takk.
For meg er det Fuck.
-Ja, meg og. -Ja, enig.
Jeg er uenig. Beklager.
Jeg tror det er en tabbe å gi noen form for pris til denne boken.
Vel, det er to mot tre, så…
Fuck vinner.
FUCK ER VINNEREN.
Det er ikke bare det at den er så nærgående…
Jeg mener at det er viktig å høre på svarte stemmer nå for tiden.
Mor.
Visste du…
Visste du at pappa var utro?
Han var dårlig på å holde hemmeligheter.
Hvorfor forlot du ham ikke?
Han ville vært enda mer ensom uten meg.
Tror du at han var ensom?
Faren din var et geni.
Genier er ensomme.
Fordi de ikke klarer å relatere til oss andre.
Du er et geni, sønn.
Det føles ikke sånn, halvparten av tiden.
Det er fordi du alltid har vært så streng mot deg selv, Cliffy.
Og nå for kveldens siste pris.
Jeg lover å la dere være så dere får spise etterpå.
Men før jeg annonserer vinneren, vil jeg erkjenne våre dommere,
vår utrolig mangfoldige gruppe dommere,
som har ofret sin verdifulle tid slik at vi alle kan feire her i kveld.
Gi dem en applaus, de har gjort en fantastisk jobb.
Ok!
Uten videre om og menn,
årets Litteraturpris går til…
Jeg visste det.
Av Stagg R. Leigh, Fuck.
Jeg er ikke sikker på om Mr. Leigh vil komme hit i kveld.
Han er kjent for å ikke like oppmerksomhet.
Vent litt.
Ok, jeg ser noe.
Noen kommer. Thelonious Ellison.
En av våre ærverdige dommere.
Går underlig nok mot scenen.
Aner ikke hvorfor.
Hei. Hva foregår?
Unnskyld meg.
Jeg har en innrømmelse.
Vent. Kutt til svart?
Ikke faen.
Hva er galt med det?
Det er ingen resolusjon her. Hva skal han si?
Jeg vet ikke.
Jeg tror det er det som er interessant.
Nei, han burde si noe. Hva sa du?
Ingenting. Jeg forlot seremonien og dagen etter
ringte jeg for å si at jeg ville skrive denne filmen.
Vel, karakteren Monk burde si noe.
Jeg ville ikke at han skal holde en stor tale
som mater alle moralen i historien med spiseskje.
Det er ingen moral. Det er ideen.
Jeg liker ambiguiteten.
Ok, hør her. Du er en god forfatter, og dette er nesten klart.
Men bøker er ikke filmer, ok?
Nyanse setter ikke rumper i kinoseter.
Vi trenger en stor avslutning. Hva er dette?
Det er mineralvannet du ba om.
Hvorfor er den våt?
Kondensering?
Kondensering. Ok.
Du er en jævla værmann nå.
-Vil du ha noe? -Nei, jeg er ok. Takk.
Greit. Dette er Monk. Vi skal lage en film sammen
hvis han fikser tredje akt.
-Hyggelig. -Du også.
Gi meg flatt hvitt. Og aldri mer.
Ålreit.
Hvilke andre avslutninger har du i den store hjernen?
Hva om…
Årets litteraturpris går til…
Av Stagg R. Leigh, Fuck.
Jeg vil be om unnskyldning.
Jeg har ikke vært meg selv i det siste.
Hva med den?
Tilgir hun ham?
Jeg vet ikke.
Den virkelige Coraline svarer ikke på telefonen når jeg ringer.
Kanskje film-Coraline er mer tilgivende.
Nei. Det er for flatt.
Det hele føles som en romantisk komedie.
Vi vil ikke lage en romantisk komedie.
Vi vil lage noe ekte.
Gi meg noe ekte.
Vi kan bare…
Hei, hva skjer?
Unnskyld meg.
Stikk.
Jeg har en innrømmelse.
Stagg Leigh, på bakken, nå!
Der er han!
Nei. Jeg er ikke Stagg Leigh. Han eksisterer ikke.
Jeg er Monk. Thelonious Ellison.
Du er ettersøkt! På bakken, nå!
Nei.
Det var bare markedsføring.
Det var en løgn.
-Han har våpen! -Nei!
Han er død?
Drepte de ham?
Perfekt.
Ja!
Det er…
Det er perfekt.
Finn fram smokingen din, bror.
Vi skal på det store showet.
Kom og skriv ned dette. Vi fant ut av det.
Faen.
Hei.
Så?
Lager de filmen din eller hva?
Ja, dessverre.
Hei!
Vet du hva? Lykke til med å finne en kar kjekk nok til å spille meg.
Jeg tror de har det.
Hvem har de?
Tyler Perry.
Der tok du meg. Den var god.
Ålreit.
BASERT PÅ BOKEN ERASURE