"September 11, 1777.
"Szeretett feleségem,
"az elmúlt hónapok nélküled és Nathaniel nélkül nehezek voltak,
"és mindekettőtök nagyon hiányzik.
"Mindannyian hoztunk áldozatokat, kezdve a parancsnokunkkal.
"A világ legerősebb hadseregével állunk szemben.
"Az utolsó csatában megéreztük a tűzerejük nagyságát."
Tűz!
"De erősek voltunk és visszatartottuk őket.
"A parancsnokunk nem hagyott cserben.
"Bizunk benne. Tartja bennünk a lelket."
Zászlóalj, figyelem!
"Washington tábornok emlékeztet mindenkit,
"hogy az élet és szabadság, és a boldogság keresése
"alapvető jogaink közé tartozik és nem engedjük, hogy elvegyék.
"Mikor ezt a háborút megnyertük, Amerika lesz az első nemzet
"aki szabadon dönt saját sorsáról.
"A mai nap egy újabb tesztje lesz akaratunknak, ahogy szembeszállunk Howe tábornokkal,
"kinek katonái több ezerrel vannak többen a mieinknél.
"Az ügyünk az elővigyázatosságon és Washington tábornokon múlik."
Tartsátok a frontot!
Kész, tűz!
Tűz!
Tölts!
Washington tábornok!
Vissza! Visszavonulás!
- Előre! - Visszavonulás!
Vissza!
Képzeld el az elképzelhetetlent.
Mi lett volna, ha Washington-t megöli egy orvlövész?
Mi lett volna, a polgárháború szétszakítja ezt az országot két, vagy 10 országra?
Mi lett volna, ha Hitlernek lesz először atombombája?
Hogy nézne most ki a világunk, ha Amerika nem létezik?
♫From the farmers in the fields♫
♫To the tallest of the towers that fall and rise♫
♫1-7-7-6, the names upon the list♫
♫of all the ones who gave until they died♫
♫Don't you hold back♫
♫I can see in your mind♫
♫and your mind will set you free♫
♫Rise to the top of the world♫
♫America♫
♫America, don't you cry♫
♫Lift me up♫
♫Give me strength to press on♫
♫Rise to the top of the world♫
♫America♫
♫America, don't you cry♫
♫Lift me up♫
♫Give me strength to press on♫
♫Rise to the top of the world♫
Szeretem Amerikát.
Én választottam ezt az országot.
♫America, don't you cry♫
És mint bevándorlók milliói, Örülük, hogy Amerikában élhetek.
♫Give me strength to press on♫
Ez az ország valami rendkívüli egyedit csinál.
Lehetőséged ad arra, hogy saját magad írd meg életed forgatókönyvét.
Egy fejezete az az én életemnek a 2016 c. film elkészítése volt.
Meglepte Hollywoodot és az egész sajtót, hogy mekkora siker lett.
Mindenidők második legjobb dokumentumfilmje lett.
Ebben a filmben 3 lehetséges jövőképet mutattam be.
A szövetségi kormány nagyobbra nő
miközben Amerika szerepe a világban csökken.
Az Obama kormányzás alatt a nemzeti adósság a duplájára nő.
A kormányzás aláaknázza szövetségeseinket.
és megerősíti ellenségeinket.
Elnézve ezeket a jövőképeket, féltem Amerika jövőjét.
De hiszek benne, hogy újra erősek lehetünk hacsak nem a másik utat választjuk.
Másfél évszázaddal ezelött, a fiatal Abraham Lincoln
tett vészjóslást.
Talán várnunk kéne valami tengerentúli óriás hadsereget
akik átlépik az óceánt és elsöpörnek minket?
Nem! Európa, Ázsia és Afrika hadseregei együtt
egz Napóleon féle parancsnokkal
sem tudna ártani nekünk.
Viszont innen tekintve, honnan is várhatnánk fenyegetést?
Én azt mondom nektek, ha ez valaha is megtörténik, az közülünk fog jönni.
Kívülről nem jöhet.
Ha pusztítást kell elszenvednünk,
annak a felelősei és a végrehajtói is mi leszünk.
Ahogy egy nemzet vagyunk szabad emberekkel,
vagy túlélünk mindent, vagy saját kézzel vetünk véget életünknek.
Hogyan vennél rá egy nagyszerű nemzetet hogy alá1rja saját pusztulását?
És itt következik ez a történet.
Mert ha van egy vállalkozásod, az nem a te érdemed.
Valaki más csinálta.
Amit Obama mondani próbál
az az, hogy az amerikai jólét és gazdagság
nem megteremtve lett, hanem ellopva másoktól.
De ezt nem csak Obama mondja.
A lopás egy kritikus eleme volt
az amerikai birodalom terjeszkedésében.
Ez a nemzet népírtásra és
rabszolgatartásra épült.
Határok kitolása. Úgy nevezik: amerikai imperializmus.
Nem Obama kreálta ezt a mozgalmat.
Ez a mozgalom kreálta őt.
Ne áldja Isten Amerikát. Isten verje meg Amerikát.
Európai terjeszkedés, hódítás, leigázás, népírtás.
Az amerikai idegenpolitika hosszú ideig agresszív
és imperialista volt.
A terjeszkedés hive volt egyből a szabadságharc után.
Bármilyen hihetetlennek is hangzik,
vannak emberek Amerikában akik egy Amerika nélküli világot akarnak.
A vádjaik Amerika ellen egészen a kezdetekhez nyúlnak vissza.
Mik az első szavak, amik az eszedbe jutnak
mikor meghallod, hogy Kolombusz Kristóf?
Tudom a neved.
Mi az osztagod?
Lieutenant Colonel John Fer az Amerikai Légierőtől.
És 400 évvel késöbb ér véget Amerika a könnyek ösvényében
ahol 18,000 indián menetelt kényszeritve 2000 mérföldet.
A harmaduk meg is halt.
Milyen szavak jutnak eszedbe, mikor meghallod, hogy "Amerika"?
Szomorúság. Teljes szomorúság.
Népek százaira gondolok, akiket tönretettek.
1845-ben mexikói terület volt Texas nagy része.
Új Mexikó, Arizóna és Kalifornia.
Szeretem a csikánó nemzetiséget.
Szeretem a hispán és Anglo-Saxon kultúrát.
És azt mondod: "Miért nem költözöl vissza mexikóba?"
Nincs rá szükség. Mexikóban vagyok.
És azt mondom a csikánó tanitványaimnak,
hogy miután nem lesz Egyesült Államok, mi még mindig itt leszünk, mint az indiánok.
Szóval, hogy úgy mondjam, itt vagyunk Amerikában, de nem mint amerikai.
Nem vagyok amerikai, nem.
Charles Truxillo a csikánó tanulmányok professzora.
az Új Mexikói Egyetemen.
Ó egy vezetője annak a mozgalomnak, akik az elcsatolt területek visszaszolgáltatását követelik.
Amerika ellopta a mexikói területek felét a mexikói háború alatt?
Igen, és minden értéket vele együtt. Kalifornia, Új Mexikó, Arizóna, Texas.
az olaj, az ásványok
Mexikót elsőszámú gazdasági erővé tette volna,
amilyenné éppen most válik.
Egy alkalommal, mikor apámmal mentem rokonokat látogatni Mexikóba,
egy régi osztályteremben voltunk,
és volt a falon egy térkép Észak-Amerikáról.
Volt rajta egy rész, ami a mai Dél-Nyugat
Texastól Kaliforniáig besatírozva.
mexikói és amerikai színekkel,
A neve provincias perdidas volt, azaz elveszett tartományok.
Megöltek minket, megvertek minket,
elkábítottak, megvertek, megerőszakoltak és kiraboltak minket.
Mindent csináltak, csak jót nem.
Nekünk nincs Amerikai Álom.
Mi átéltük az Amerikai Rémálmot.
Afrikaiakat vittünk el az országukból és dolgoztattuk őket.
Rabszolgaságban és félelemben tartottuk őket.
Mint egy fekete személy Amerikában,
a nemzet történelmének jobb napot látott időszakaiban
a felmenőimet nem vették teljesen emberszámba.
Beszéltem az Afro Amerikaiak tudósával, Michael Eric Dyson-al.
a Georgetown Egyetemen..
Obama megválasztása, majd újraválasztása...
Nem valami olyan, ami már véget vetett a rasszizmusnak?
Nem tagadom, hogy Amerika hatalmasat fejlődött.
Hogy célba értünk volna? Nem.
Amerika nem akar tudomást venni az elharapodzó egyenlőtlenségekről,
ami manapság folyik.
Kihasználni ami nem a tiéd. Elvenni ami nem a tiéd.
Mondhatjuk, hogy a tolvajlás egy jelentős eleme volt az amerikai birodalom terjedésének
és az amerikai életstílus megalapításának.
150 évvel ezelőtt, a rabszolgaság idejében
egy másik ember még egy dologgal vádolta Amerikát.
Amerikai rabszolgák, mi a ti július 4-etek?
Én azt mondom egy nap, amikor egy dologra gondolhatunk:
az egyenlőtlenségre.
Az ünneplésetek egy ámítás.
Azt állítjátok hisztek az istenben, aki az embereket teremtette
és utasította őket, hogy szeressék egymást.
Eközben mégis gyűlölitek azokat,
kiknek bőrük nem színes. mint a tiétek.
Ismerjék meg Frederick Douglass-t.
Rabszolgaként született, de szabad lett
és a rabszolgaság elleni mozgalom egyik nagy alakja lett.
Fegyvert emeltek a Brit seregek ellen,
hogy ne adóztassák meg a teát,
de az utolsó leheletet is kifacsarjátok
országotok fekete munkásaiból.
Nincs a földön nemzet
kinek bűnei sokkolóbbak
és véresebbek
mint az Egyesült Államok embereié, ezen a július 4-én.
Szeretünk úgy gondolni magunkra, mint békeszerető emberekre.
Ha azt mondanák, "Az olajért megyünk", azt mondanánk "Nem, nem megyünk."
Ezért azt mondják, "A demokrácia védelméért megyünk."
Az Egyesült Államok a jó vagy a rossz ügyet szolgálja a világban?
Az emberek szemében, akiket legyőzünk,
a vietnámok, akik közül megöltünk egy pár milliót,
semmiképp sem a jót.
Noam Chomsky, az MIT professzora egy vezető kritikusa az amerikai imperializmusnak.
Oka van, amiért a világ úgy gondol Amerikára, mint
egy ragadozó gyarmatosító hatalomra.
Megbuktattuk a demokratikus kormányzást Guatemalában 1954-ben,
Irán-ban 1953-ban, Kubában 1961-ben.
Majd következett Brazília, Chile, Uruguay, Argentína,
és így tovább. Nem egy szép előélet.
Mi vagyunk a 99%!
Kinek az utcája? A miénk! Foglaljuk el a Wall Street-et!
Soha nem volt ilyen ebben az országban,
ahol így reagáltunk volna a gazdasági kérdésekre mint most.
Ha pénzt akarsz, miután megszerezted a milliódat, majd egy milliárdot akarsz.
Miután megszerezted a milliárdodat, majd egy billiót akarsz. Miután az is megvan, majd egy billiárdot akarsz.
Nincs vége. Nincs határ.
A vád a kapitalizmus ellen, hogy a kapzsi, önző vállalkozók
az emberektől vesznek el.
Anyagi egyenlőtlenséget kreálnak azáltal, hogy megfosztják az embereket a tisztességes részesedésüktől.
És a helyes út az, ha a javakat egyenlően osztjuk el.
Mindenkitől azt várjuk, hogy megfizesse a rá kiszabott részt.
Megfizesse a rá kiszabott részt.
Nincs ember ebben az országban, aki magától gazdagodott meg.
Senki nincs.
Megépitetted a gyáradat. Jó neked.
De tegyük tisztába, az árudat a boltokba
azokon az utakon szállítottad el, amit mások adójából fizettek.
A munkaerőd oktatását, akit alkalmazol, mások adójából fizették.
Azért vagy biztonságban a gyáradban,
mert mások kifizették a rendőri szerveket és a tűzoltókat.
Nem számit, hogy
egy hot-dogos standból élsz a Time Squaren
vagy a legnagyobb cégből, ami a tőzsdén van
a kapitalisták tűz alatt állnak.
Amíg meg nem változtatjuk a rendszert.
Addig kapitalizmusról beszélünk.
Nevezhetjük kapzsiságnak is, ha az jobban tetszik.
Ez csak egy másik szó a kapitalizmusra.
Alapjaiban kell megváltoznia ennek.
Mennyi ideig kínozzátok még őket?
Mert egy napon már nem viselik majd el többé.
Ezek a vádak Amerika felé.
Elloptuk a földet az indiánoktól.
Elvettük Mexikó felét a mexikói háborúban.
Kizsákmányoltuk az afro amerikaiakat.
Ma pedig az idegenpolitikánk és a szabad piac rendszerünk is a tolvajlásra épülnek.
Ezek a vádak külön-külön alakultak ki,
de most összejöttek, és egyidőben jelentik az ''amerikai szégyent''.
A professzor, aki népszerűsiti ezeket a vádakat:
A neve Howard Zinn.
Szeretném elmesélni Amerika felfedezésének történetét
az Arawak indiánok szemszögéből.
Az alkotmány történetét a rabszolgák szemszögéből.
Andrew Jackson történetét a Cheeroki-k szemszögéből.
Matt Damon és Ben Affleck ugyanazon a
dél-bostoni környéken nőttek fel mint Zinn.
Zinn meg is jelenik a Good Will Hunting c. filmjükben.
Ha egy igazi történelemkönyvre vagy kiváncsi,
olvasd el Howard Zinn ''Amerika emberi történelme'' c. könyvét.
Attól a könyvtől észbekapsz.
Zinn egy csapásra híres lett a könyvtől.
Amit nem is gondoltam a kezdeteknél,
mikor Kolombusz találkozott az Arawakokkal,
akkor... ott... csak non-stop, um,
vérengzés volt, uh, és, uh, erőszak.
Zsarnokoskodtak az emberek felett és elvették a javaikat.
Howard Zinn az elmúlt 50 év legbefolyásosabb történésze.
Könyve több mint 2 millió példányban kelt el,
a legtöbb egyetemen és középiskolában kötelező olvasmány.
Még Tony Soprano fiának is olvasni kellett.
A történelemtanára, Mr. Cushman,
azt tanítja a fiadnak, hogy ha Kolombusz ma létezne,
akkor börtönbe menne emberiség elleni bűncselekményekért,
mint Milošević Európában.
A tanárod ezt mondta?
Nem csak a tanárom. Ez az igazság.
Benne van a könyvben.
Ez az ''amerikai szégyen'' ma.
Az életünk, a felszínen ártatlan,
de legbelül egy kegyetlen rabló, gyilkos motor hajtja?
Ez egy erőteljes kritika.
Nem intézhetjük el annyival, hogy a szabadságról papolunk, bla, bla, bla.
A kritikusok felvetik az igazságosság kérdését.
...szabadságot és igazságosságot mindenkinek.
Nézzük csak a függetlenségi nyilatkozatot.
Teljesen szembenáll az igazságtalansággal.
Az amerikai alapítóknak a szabadság volt a megoldás az igazságtalanságra.
Ez nem csak az 1%-ra jelent veszélyt.
Ez mindannyiunkra veszélyt jelent.
Egy telepesekből és bevándorlókból álló nemzet vagyunk.
És ezekkel a vádakkal mindannyian vádolva vagyunk.
Ha ezek a dolgok igazak, valamit tennünk kell.
- Itt is van. - Hogy vagy?
- Jól. Gyere be. - Örülök, hogy látlak.
- Egy ideje nem találkoztunk. - Igen.
Reagan elnök a Szovjetuniót hívta a Gonosz Birodalomnak, ugye?
- Igy van. - A Szovjetuniónak már vége.
Szóval ki az új Gonosz Birodalom?
Benne élsz.
Amerika egyik legnagyobb kritikusa
Ward Churchill professzor.
Szeptember 11-e után tett szert rossz hírnévre
amikor azt mondta, hogy az emberek a World Trade Centerben
olyanok voltak, mint a náci háborús bűnösök, és megérdemelték amit kaptak.
Ha Amerikának előbb lett volna atombombája,
nagy eséllyel ledobták volna a náci Németországra,
és éppenséggel mondjuk egy zsidónak, ez jó ötletnek tűnt.
hiszen elpusztítani egy Gonosz birodalmat jó dolog.
Igen.
Szóval ha ledobhatnál egy bombát Amerikára, megtennéd?
Hát, ha indokolható lenne
ahogy azt az előbb te is mondtad,
akkor ugyanezzel az analógiával, itt is indokolható lenne.
Nincs egy külön szabályrendszer az Egyesült Államokra
és egy külön szabályrendszer mindenki másra.
Ez öngyilkosság lenne.
De létezhet egy alternatív gyógymód az igazságtalanságokra es a tolvajlásra.
Kezdjük előröl, poroljuk le magunkat
és kezdjük el átalakítani Amerikát.
Ahhoz, hogy ez sikerüljön
el kell felejtenünk Amerikát jelenlegi formájában.
Most következzen egy érdekes történet
egy városról és lakóiról.
A város története, ami új lehetőségek után kutat.
Igen, ez Detroit.
Obama átalakítása gazdasági átrendezéseket igényel, olyanokat
amikre eddig nem is gondoltunk.
Állítólagos célja, hogy visszaadja évszázadok ellopott kincseit.
Detroit valaha az egyik leggazdagabb város volt a világon.
Amerika csúcsa.
Ha Amerika ma követi Detroit példáját, az szintén egy öngyilkosság lenne.
Az öngyilkosság az az ár, amit az igazságosságért kéne fizetnünk?
Ha a javaink lopottak, akkor vissza kell adnunk őket.
Szóval Amerika valóban bűnös?
Attól függ, hogy a vádak igazak-e.
30 éve jöttem Indiából Amerikába.
Ismerem az Amerikán kivüli világot.
Mikor hallom az egyetemen, hogy
a diákok Howard Zinn féle történelmi "tényeket" emlegetik, tudom
hogy nem ismerik a valódi történetet.
Vajon Howard Zinn egy valódi történész?
Nem, Howard Zinn nem egy valódi történész.
Folyamatosan téves állításokat közöl.
sőt, nem csak téves állitásokat, hanem bizonyítottan hamis állításokat
és nem érdekli, hogy ezek teljesen helytelenek.
Ron Radosh professzor egy vezető tudósa az amerikai radikalizmusnak
nem mellesleg Howard Zinn kortársa.
Régebben tagja voltál az Amerikai Kommunista Pártnak.
Igy van, azért hagytam ott a pártot, mert rájöttem, hogy
ennek az ideológiának semmi köze a mai amerikai valósághoz.
Howard Zinn azért hagyta ott, mert nem volt elég forradalmi.
Ő azzal próbálkozik, hogy létrehozzon
radikális hősöket, akiket majd mindenki követni akar.
Ezért írta ezt a könyvet.
Eddig is azért írt, hogy szociális mozgalmat hozzon létre a fiatalok között
akik majd forradalmárként viselkednek.
Ez az ő célja, nem pedig a valódi történelem.
Azzal a szerény céllal lettem történész,
hogy megváltoztassam a világot.
Ha elolvasod a könyvét,
Amerika a legelnyomóbb nemzet a világon.
Amerika az igazi gonosz.
Azt akarja, hogy elhigyjük Amerikáról, hogy gonosz, és
hogy segítsünk neki egy szociális forradalmat kreálni.
Ha Howard Zinn egy kitekert, hamis képet mutat nekünk Amerikáról,
akkor van megbízhatóbb forrás?
Ismerjék meg Alexis de Tocqueville-t,
a francia arisztokratát, aki keresztülutazott Amerikán 1831-ben
és megírta könyvét, a "Demokrácia Amerikában"-t.
Tocqueville élőben láthatta Amerikát.
Látta működésben az alapító irányelveket.
Látta, hogy az amerikaiak nagyon vállalkozó szelleműek.
Válassz ki találomra egy amerikait
és innovatív, vállalkozó szellemű, felfedező típus lesz.
Tocqueville látta, hogy hogyan tisztelik egymást az emberek itt.
Amerika az egyetlen ország, ahol úrnak hívják a pincért
mintha egy lovag lenne.
Tocqueville megtapasztalta a kereszténység fontosságát.
Látta, hogy a hit hogyan segíti az embereket nem csak magánéletükben,
hanem a politikai életben is.
Azt írta: "A vallás az elsőszámú szempont a politikai életükben."
"Mikor egy egyén egy vállalkozás beindításán gondolkozik,
nem is gondol arra, hogy az állam segitségét kérje."
"Inkább megcsinálja egymagában, vagy mások közreműködésével."
- Isten áldja, uram. - Isten áldja.
"Végezetül, amit ezek a magánüzletek végbevisznek
bőven meghaladja azt, amit az állam képes lenne megtenni."
Tocqueville felismerte, amiről Howard Zinn beszél.
Egy alkalommal Tocqueville az Ohio-Kentucky határnál járt.
Északra nézett, ahol az iparosodott Ohio-t látta.
Majd délre nézett, ahol a "lustálkodó" Kentucky-t látta.
"mindkét oldalon," mondta, "termékeny a talaj"
"a helyzet kedvező."
Hogy mi magyarázza a különbségeket?
"A rabszolgaság intézménye" mondta Tocqueville "lealacsonyítja a munka intézményét".
"Csupán emberek energia, hit és vállalkozó kedv nélkül."
"A rabszolgáknak nincs ösztönzésük dolgozni,
"mert nem ők kapják meg munkájuk gyümölcsét."
Köszönjük, hogy kijöttek a mai árverésre.
"És gazdáik is ellustulnak, hiszen ott vannak a rabszolgáik,
hogy megcsinálják helyettük a munkát."
El fogjuk őket adni, már készen állnak a munkára.
Ezzel a fiatal feketével kezdjük az árverést.
Most érkezett frissen.
200 dollárról indulunk.
Ki ad érte 300-at? Ki ad érte 300-at?
Mikor Tocqueville látta a rabszolgaságot,
és hogy hogy bánnak az indiánokkal,
tudta, hogy ezek nem csak Amerikára jellemző dolgok.
Ez része volt az általános hódítási hadjáratoknak.
És bizony a legtöbb ország a hódítási hadjáratoknak a révén született meg.
Európa? Hóditás, hóditás, és még több hóditás.
Nézzük Britanniát.
Mielőtt birodalom lett volna, meg kellett hóditani
a normandiai franci királyoknak, korábban pedig a rómaiaknak.
Mielőtt a britek jöttek volna, Indiát a Perzsák szállták meg,
a Mongolok, az Afgánok, az Arabok, Alexander király.
A hóditások útján szerezték a vagyonukat.
Nem vállalkozásokkal, feltalálással, vagy üzleti úton.
Történelmileg minden kultúra megvetette a vállalkozókat es a kereskedőket.
Nálunk Indiában kasztrendszer van.
Hogy ki van a tetején? A papok.
A vállalkozók az utolsó elötti szinten állnak.
Az iszlamista történész Ibn Khaldūn
azt mondja a fosztogatás többre becsülendő, mint a vállalkozás, vagy a kereskedés.
Miért? Mert a fosztogatás férfiasabb.
A fosztogatásnál egy küzdelemben kell legyőznöd az ellenfeled, hogy elvedd ami az övé.
Amerika egy teljesen más eszmére épült.
Az eszmére, miszerint nem mástól kell elvenned, hogy neked is legyen.
Ellenben teremtsd elő magadnak.
Újitással, kereskedéssel, vállalkozással.
Nézzük csak Manhattant.
1626-ban az indiánok eladták Manhattant
a Hollandoknak mai pénzen számolva 700 dollárért.
Számos olyan hely van ma is, amit megvehetsz 700 dollárért.
De mikor a Hollandok megvették Manhattant, még nem volt Manhattan.
Az árak ma már azért csillagászatiak
ami az elmúlt 300 évben épült.
Manhattan azoknak az emberekben az alkotása, akik felépítették
nem azoké, akik eladták akkor.
Manhattan hűen képviseli az amerikai típusu vagyonteremtés intézményét.
Avagy a hóditás alternatíváját.
Itt az idő reagálni a Howard Zinn féle hamis narratívára.
Amerika ellopta a földeket az indiánoktól?
Sok kritika ezek közül Kolombuszt bírálja
és a spanyol hódítok tetteit.
Csakhogy Kolombusz soha nem járt Amerikában.
És a spanyol hódítók tettei...
150 évvel Amerika előtt történtek.
Howard Zinn Amerikát hibáztatja a spanyolok bűneiért
és a portugálok, angolok, franciák bűneiért is.
Mi a helyzet a megszegett megállapodásokkal 1776 óta?
A megállapodások ideológiája az első lépés affelé, hogy ne kelljen hódítanunk.
a hódítás nagyon egyszerű, én nyerek, te vesztesz.
Ez nem a kitelepítés elleni védelem
vagy ahogy az indiánokkal bántak.
Kértérítést követelnek.
Van, aminek már eleget tettünk.
A Black Hills ügyben, az amerikai bíróság elismerte
a földet erőszakkal vették el, megsértve a Laramie egyezséget 1868-ban.
Egy milliárd dollár, mint mai valós piaci ár és kamatai el lett különítve.
De a Sioux indiánok visszautasították. Nekik a föld kellett.
De tényleg az ő földjük lenne?
Az 1700-as években a Sioux indiánok elvették a földet a Cheyenne indiánoktól.
akik azelőtt a Kiowa és Arapaho indiánoktól vették el.
A földszerzés mindenhol jelen volt a történelemben.
Az erősebb indián törzsek elvették a földet a gyengébb törzsektől.
Az indiánok tehát ugyanúgy részt vettek a hódításokban mint bárki más.
De mi a helyzet a népirtás vádjával?
2 évtizeddel Kolombusz után,
az indián népesség 80%-kal visszaesett.
De ez nem a harcok miatt volt.
Inkább azért, ahogy William McNeill történész mondja,
Leginkább a beteségek miatt volt,
kanyaró, tifusz, himlő, kolera and malária,
amire nem volt felkészülve az immunrendszerük.
Ez alapvetően tragédia, nem pedig népirtás
A népirtás szándékos, a betegségek nem azok.
150 évvel ezelőtt,
Európa egyharmada kihalt
a különböző pestisek miatt.
Ezek a pestisek Ázsiából jöttek, és az európaiak szervezete nem volt ellenálló velük szemben.
Mégsem nevezzük ezt népirtásnak.
Megértem az indiánok szomorúságát
a veszteségeik miatt, de ha akarnának
visszatérhetnének ugyanehhez az életstílushoz amit akkor régen folytattak.
Ehelyett inkább kihasználják a törzsi kormányzattal járó előnyöket
sokan hoteleket, kaszinókat
és más vállalkozásokat üzemeltetnek.
Amerika valóban ellopta volna Mexikó felét?
Kegyetlennek hangzik.
Elvettük a földet a mexikóiaktól
és most azt sem engedjük meg nekik, hogy visszajöjjenek dolgozni
a földre, ami az övék volt.
Megkérdeztem Ted Cruz texasi szenátort, hogy mi indította el a mexikói háborút.
Mi okozta a texasi forradalmat,
mi buzdította fel a texasiakat, akik akkor Mexikó része voltak.
Santa Anna tábornok, aki egy mexikói diktátor volt,
elkezdte folyamatosan megvonni a jogokat a texasiaktól.
Majd a texasiak fellázadtak, hogy megvédjék a szabadságukat és függetlenségüket.
Majd kitört a forradalom,
és ahogy az alapítók Amerikában,
kiharcolták Mexikó függetlenségét.
Texas csatlakozott az Amerikai Unióhoz,
és a határvitája Mexikóval okozta az Amerikai-Mexikói háborút.
Amerika megnyerte a háborút.
Ezáltal amerikai seregek voltak Mexikóvárosban.
Amerika elfoglalta Mexikót.
Elvett belőle egy részt, de a felét visszaadta.
Akik a határ amerikai oldalán maradtak
amerikai állampolgárokká váltak.
Temo Muniz egy jogi tanuló, aki aktívan foglalkozik a Hispán témakörrel.
Amerikai mexikóinak mondanád magad?
A mexikói a melléknév.
Az amerikai a főnév.
Büszke vagyok, hogy Texasban születtem és nőttem fel.
Amerikai vagyok mexikói származással.
Hiszel az Amerikai Álomban?
Természetesen. Elsőkézből tapasztaltam létezését.
Apám egy pásztor volt
A San Luis-i hegyekben Mexikóban.
A maga erejéből építette fel
az egyik legnagyobb gyáripari céget.
Ahogy mondtam, a legaljáról kezdtük. Nem volt semmink sem.
Kukáztam, és eladtam amit találtam.
Chipset árultam a parkban 6 évesen. Üvegeket gyűjtöttem.
Gyapotbálákat pakoltam 13 évesen.
Egyszóval megtapasztaltam. Megéltem. És ma már tudom, az Amerikai Álom létezik.
És mi a te saját Amerikai Álmod?
Még mindig keresem.
Most jogi iskolába járok.
És remélem egy pozitív példa lehetek a saját közösségemnek.
Ugyanolyan jók vagyunk, mint bármelyik amerikai, akinek harcos szellemisége van.
Milyen lenne ma az életed, ha még mindig Mexikóban élnél?
Ha létezne az Amerikai Álom ott is,
valószinűleg a drogkartellek zsarolnának minket.
10-20% részesedést kérnének a keresetünkből.
Nem is lennének jogaink arra, hogy fegyvert tartsunk, amivel megvédhetnénk magunkat
amivel megvédhetnénk magunkat a kartellektől.
Nehéz elérni az álmaidat, ha zsarnokság alatt vagy.
Hallottam a las provincias perdidas-ról, az "elveszett területekről".
Az az igazság, Dinesh, ez nem érdekel minket.
Itt vagyunk Amerikában. Az Amerikai Álmot kergetjük.
Sikeresek vagyunk. Már tudjuk mi az, hogy szabadság.
Nem mennénk vissza.
Mit tennél, ha a mai dél-nyugat
valami oknál fogva újra Mexikó lenne?
Elköltöznék Minneapolis-ba.
Szóval Amerikában szeretbél maradni?
Amerikában születtem, és igen, Texasban fogok meghalni.
És ne gondoljuk azt, hogy az ő véleménye egyedülálló.
Mióta szolgálsz a határőrségnél?
Dinesh, több mint 26 éve vagyok határőr.
Mit mondanál, hány ember jön át titokban
a határon évente?
Talán millók.
Ezek az emberek ugye az Egyesült Államokból mennek Mexikóba.
No, ezek az emberek Mexikóból mennek az Egyesült Államokba.
De soha nem láttál mexikóiakat
akik vissza akartak menni a sajat földjükre?
Nem, ilyet még soha nem láttam. Nem, soha.
Akkor inkább lennének itt?
Egyértelműen.
Vajon hány ember kívánja, hogy
Amerika bárcsak megtartotta volna egész Mexikót.
Az afro-amerikaiak dolgoztatása kizsákmányolás volt.
Élet és munkaerő kizsákmányolása.
Az amerikai alapítók vajon álszentek és képmutatók voltak, mikor azt mondták minden ember egyenlő
közben pedig elfogadták a rabszolgaságot az alkotmányban?
Ez vita tárgya volt a Republikánus Abraham Lincoln
és Demokrata ellenfele között.
Ha a rabszolgáknak állampolgárásgot akarnak,
ha azt akarják, hogy beköltözzenek, és a letelepedjenek a fehér emberrel együtt
akkor támogassák Mr. Lincoln-t és a fekete Republikánus pártot
akik a rabszolgák mellett állnak ki.
Az alkotói ennek a nevezetes okiratnak minden embert bele akartak foglalni.
Nem azt fogalmazták meg, hogy minden ember egyenlő minden szempontból.
Nem azt akarták mondani, hogy minden ember egyenlő színeiben
méretében, értelmi képességekben, erkölcsösségben.
Elég pontosan fogalmazták meg,
hogy milyen szempontokból számit az ember egyenlőnek társaival.
Egyenlő bizonyos elidegeníthetetlen jogokban:
Többek között Élet, Szabadság, a boldogulás keresése.
Nem volt széndékukban azt mondani, hogy minden ember
ugyanolyan okos, szép, stb..
Ahogy azt sem, hogy ezekkel a tulajdonságokkal fel fogják ruházni őket.
Egyszerűen csak kijelentették, hogy mindenkit ugyanazok a jogok illetnek meg
tehát a tényleges egyenlősödést majd olyan gyorsan következik be ahogy a körülmények majd lehetővé teszik.
Lincoln-nak feltűnt, hogy az alapítók
nem tudták a rabszolgaságot törvényen kívül helyezni.
Egy déli állam sem csatlakozott volna az únióhoz
és a rabszolgaság is sokkal tovább tartott volna.
Karrierje elején Frederick Douglass Lincoln-t
a fehér ember elnökének nevezte.
Volt egy mozgalom Amerikában, amit sok fekete támogatott,
ahogy Lincoln is, hogy a feketék visszamehessenek Afrikába.
De a Lincoln-nal való találkozás újra reményt adott Douglasnak, hogy higyjen Amerikában.
Douglas elitélte ezt a mozgalmat.
Nem akarta elhagyni Amerikát, ahogy tönkretenni sem akarta azt.
Részt akart venni Amerika sikerében.
A hazájává akarta tenni Amerikát.
Vegyük az Alkotmányt.
Szó szerinti olvasatában,
Tagadom, hogy egyetlen rabszolgaságot támogató pontja is lenne.
Másrésztől viszont, sok alapvetésében és céljaiban
teljesen ellenséges a rabszolgaság intézményevel szemben.
Nem mondok le Amerikáról.
Vannak dolgok a háttérben
amik elkerülhetetlenül el fogják törölni a rabszolgaság intézményét.
A történelemben először háborúztak, hogy véget vessenek a rabszolgaságnak.
300,000 északi katona halt meg,
hogy biztosítsa a rabszolgáknak azt a szabadságot
amit a rabszolgák poziciójuknál fogva nem biztosíthattak maguknak.
Még maga a Polgárjogi Mozgalom sem akart szakítani az alapító eszmékkel.
Egyfajta értelemben azért jöttünk a fővárosba, hogy betartassunk egy ígéretet.
Mikor köztársaságunk alkotói
megírták az Alkotmány és a
Függetlenségi Nyilatkozat csodás szavait,
aláírtak egy igérvényt,
aminek minden amerikai az örököse.
Honnan kapta Martin Luther King az igérvényét?
Nem a szegregációt hirdetőktől.
A Függetlenségi Nyilatkozattól kapta.
Az amerikai alapítás fektette le azokat az elveket
amik lehetővé tették a Polgári Jogok Mozgalmának sikereit.
A faji kérdés egy tabu, jobban mint bármi más.
És a tabuk a történelem és az igazság ellenségei.
A korai 1700-as években, amikor a rabszolgaság keződött,
egy másik csoportot is erőszakkal hoztak be az országba.
Ők fehér szerződött szolgák voltak.
1618-tól gyerekeket fogdostak össze London utcáin
és adtak el Amerikába.
De itt még nem volt vége.
Másfél évszázadon keresztül,
további 150,000 ír férfi, nő és gyermek
lett kikiáltva katonának, majd eladva szerződéses szolgálatra
legtöbbjük Virginiába és New England-be.
A szerződéses szolgálat nem volt rabszolgaság.
Nem alacsonyította le az embereket faji szempontból.
És csak egy korlátozott ideig tartott, jellemzően 7 évig.
Azonban ezeknek az embereknek általában meghosszabították a szolgálatukat
vagy meghaltak a szabadságolásuk előtt.
A szerződött szolgák a rabszolgákkal együtt dolgoztak.
Hosszú évekig a fehér szolgák száma felülmúlta a feketék számát.
A következő történetünk, mely nem szerepel Howard Zinn történetében,
Dél-Karolinában játszódik,
ahol a déli rész legrettegettebb ültetvényese élt.
Ismerjék meg William Ellison-t.
Bár beleszületett a rabszolgaságba, Ellison már fiatalkorában szabad lett.
Patkolókovács lett, majd gyapotmagtalanító gép szerelő lett.
Végül a mezőgazdaságban kötött ki
ahol végül szert tett 1000 hold földre, és 60 rabszolgára.
Egyébként rabszolgatenyésztő hírében állt,
minek gyakorlásától még a fehér rabszolgatartók is óvakodtak.
Ez itt szép fiatal.
Mikor kitört a polgárháború, Ellison a déli államokat támogatta,
déli kötvényekbe fektetette a pénzét
Élelemmel és tartalékokkal látta el a déli seregeket.
Ellison történetét egy afro-amerikai tudós írta le,
Henry Louis Gates.
Gates és más tudósok úgy becsülik a polgárháború előtti időszakban
körülbelül 3,500 afro-amerikai birtokos volt, akik mintegy 10,000 afro-amerikai rabszolgát tartottak.
Dél-Karolinában és Louisiana-ban,
Gates azt mondja, hogy a szabad feketék aránya
akik rabszolgákat tartottak, majdnem annyi volt
mint a fehér rabszolgatartók száma.
Ezek a történetek bemutatják a hódító magatartás egyetemességét
és Amerika egyedi válaszát rá.
A rabszolgaság a világon mindenhol jelen volt.
Az egyiptomiakat tartottak rabszolgákat. A kínaiak tartottak rabszolgákat.
Az afrikaiak is. Az amerikai indiánok is tartottak rabszolgákat Kolombusz érkezése előtt.
És rabszolgaság sajnos ma is jelen van több országban.
A rabszolgaság eltörlése a nyugati világ sajátja.
Amerika sajátja pedig az, hogy megvívott egy nagy háborút, hogy véget vessen a rabszolgaságnak.
Howard Zinn Amerika rosszhírét akarja kelteni.
Ezekről a történetekről pont ezért nem beszél.
Ezért kell nekünk beszélni róla.
És most bemutatok mégvalakit, aki Howard Zinn történeteiből kimaradt.
Jó napot, Madam Walker vagyok és ő a lányom, Lelia.
Ismerjék meg Sarah Breedlove-ot, másnéven Madam C.J. Walker-t.
Saját hajápolási termékeivel házalt.
Madam C.J. Walker lett az első milliomos vállalkozóasszony Amerikában.
- Már várnak önre. - Köszönöm.
Jó reggelt, madam.
Jó reggelt, hölgyek. Jó munkát.
Látják hölgyeim, nem kell, hogy a mostani helyzetük alapján
ítéljék meg az életüket.
Inkább az elképzelésük alapján, hogy kik is akarnak lenni.
Igen. Igen.
- Ma azt látják, hogy sikeres vagyok. - Igen.
És többek maguk közül azt mondják: "De Madam Walker,
nekem nincsenek meg ugyanazok a lehetőségeim, mint önnek voltak."
Erre mindig azt mondom, "Komolyan?"
Én voltam az első szabad ember a családomban.
A szüleim meghaltak mikor 7 éves voltam.
14 évesen házasodtam, 20 évesen megözvegyültem egy gyerekkel.
Mmm-hmm.
Egy nő vagyok a déli gyapotföldekről.
Igen.
Onnan mosónő lettem.
Utána konyhai dolgozó.
Uh-huh.
Utána belevágtam a saját üzletembe,
és hajápolási termékeket kezdtem gyártani.
Igen!
A saját földemen építettem meg a saját gyáramat.
Magamnak teremtettem meg a lehetőséget a jobb jövőre.
Hölgyeim, nincs olyan sikerhez vezető út, ami rózsákkal van kikövezve.
De ha mégis van, hát én nem azon jártam.
Minden amit elértem ebben az életben, a fáradtságos munkámnak köszönhető.
Ti is tudtok valami újat alkotni még ma!
De ne legyetek túl gőgösek.
Lehet, hogy először ti is csak mosónők lesztek.
Micsoda példakép, ugye?
Akkor miért is nem szerepel a történelemkönyvekben?
Mert nem passzol a narratívába, amit az embereknek el akarnak adni.
Ő egy igazi afro-amerikai sikersztori.
Egy bizonyos szemszögből olyan, mint Martin Luther King.
King egyszer azt mondta: Minden embernek a saját kezével
kell megírni a "felszabadítási kiáltványát".
"Mindannyian ebben az országban egy kisebbség vagyunk, és az, hogy elbukunk
vagy sikerrel járunk, csak az erőfeszítéseinken múlik."
Amerika egyszerűen csak úgy lett gazdag, hogy más országoktól lopott?
A vietnámi háború kezdetével egyidőben egy másik vád is felbukkant
Amerika, az imperialista.
Létre fogunk hozni egy fiatal forradalmár mozgalmat
akik aktívan részt tudnak venni az imperialisták elleni harcban.
Támadásainkat folytatni fogjuk amíg az imperializmust meg nem döntjük Vietnámban. .
Ő Bill Ayers, a Weather Underground alapítója.
Ők robbantottak bombát a Pentagonban is
és azt mondja tehetett volna többet is.
Ma egy egyetemi professzor.
És kik szerinte az Amerikai Imperializmus ügynökei?
Ismerjék meg John Fer-t.
Mindig imádtam repülni.
5 éves koromtól repülőmodelleket építettem.
Végül pilóta lettem a Légierőnél.
De a dolgok nem mentek jól John Fer-nek.
Lelőtték a gépemet.
Földet értem, aztán
már vittek is a kihallgatószobába.
Annyira sokkolt állapotban voltam, hogy kegyelemért könyörögtem.
Véget akartam vetni a fájdalomnak.
Miért mentél Vietnámba?
Hittem benne, hogy a helyes dolgot tesszük.
Segítjük a Dél-Vietnámokat lábraállni,
és egy nap kivonulhatunk,
magunk mögött hagyva egy szabad Dél-Vietnámot.
Azért voltam ott, hogy segítsek
A vietnámi embereknek. Hogy ők írhassák meg saját sorsukat.
John Fer a következő 6 évet
egy hírhedt hadifogoly börtönben töltötte, a Hanoi Hiltonban.
6 év után egy másik Amerikába tértem vissza.
Bármit is gondolsz a vietnámi háborúról,
Amerika nem lopott a vietnámiaktól.
Irakra rengeteg pénzt költöttünk,
majd átadtuk az olajmezőket az irakiaknak.
A hódítási etika szerint meg kellett volna tartanunk, nemde?
9/11 után Afganisztánban,
az amerikai hadsereg mégha bombázta is a terrorista célpontokat
élelmiszercsomagokat szállított az afgán civileknek.
Amerika újraépítette Németországot és Japánt
a második világháború után.
Howard Zinn narratívájával ellentétesen, nem mi vagyunk a rosszfiúk.
Ahogy Colin Powell mondta,
"Az egyetlen föld, amit Amerika idegen országokban kér, az egy hely, ahol el tudja temetni elesettjeit."
Végül, kapitalizmus. Tényleg kihasználja a fogyasztóit?
Üdv Dinesh éttermében.
- Mit adhatok? - Egy hamburgert kérek.
1.95 dollár lesz.
Maria 1.95 dollárt fizetett ezért a hamburgerért.
Ek burger jaldi banao.
Az ára annak, hogy elkészítsem a hamburgert,
alapanyaggal, bérköltséggel, üzletbérléssel, biztosításokkal, reklámköltségekkel, engedélyekkel...
Főnök, az üditőgép megint elromlott.
...1.79 dollárba kerül.
Tehát 8%-nyi, azaz 16 cent hasznom marad.
A legjobb módszer, hogy eldöntsük tényleg kihasználom-e Mariát,
nézzük meg mennyibe is kerülne neki elkészíteni ugyanazt a hamburgert otthon.
Maria hamburgere ugyanazokból az alapanyagokból van, mint az enyém.
De a végeredmény: Maria otthon elkészített burgere
2.22 dollárba kerül
Ami 27 centtel több, mintha az én éttermemben vette volna meg.
És ebbe még nem számítottuk bele az idejét, amit rászánt az elkészítésre.
Ez ugyanígy működik a nagy cégeknél is?
STEVE JOBS: És a neve: iPhone.
Steve Jobs kihasználta az embereket?
Olyan termékeket hozott létre, amiről az emberek nem is sejtették, hogy kell nekik.
De mikor megjelentette ezeket a termékeket,
az emberek megőrültek értük, és hosszú sorokban várták, hogy megvehessék őket.
És szabad akaratukból költöttek pénzt ezekre a termékekre.
Semmiféle kihasználásról nincs szó.
A kapitalizmus nem kényszeralapú,
hanem keresletalapú.
Hogy lássuk miért van ennyi egyenlőtlenség,
lássuk Howard Zinn tanítványát, Matt Damon-t.
Itt a Bourne Ultimátum c. filmben szerepel
itt a Bourne rejtély c. filmben.
Hogyan keres Matt Damon sokkal több pénzt mint te?
Talán azért mert keményebben dolgozik, ezért
keres egy 6 hetes forgatás alatt több millió dollárt?
Talán a hihetetlen szakképzettségének köszönhetően?
Ugyan.
Kizárólag egy oka van, amiért ennyit keres.
A moziba járók miatt, akik megveszik a jegyeket a filmjeire.
Más szóval,
miattad.
Azokon az utakon vitted a termékeidet a boltokba
amit mindenki más fizetett.
Olyan embereket alkalmazol, akiknek mások fizették az oktatását.
Azért vagy biztonságban a gyáradban
mert mások fizetik a rendőröket és tűzoltókat.
Warren szenátornak igaza van?
Vállalkozók és üzletemberek is használják a köztulajdonokat,
de mindenki más is.
Tegyük fel egy sikeres üzletember
négyszer annyit keres mint az átlag alkalmazott.
De négyszer annyi adót is fizet.
A gyerekeikkel négyszer annyit foglalkoznak az iskolában?
Négyszer olyan gyorsan hajthat az autópályán?
A tűzoltók négyszer olyan gyorsan jönnek ki hozzá?
Nem. Egyáltalán nem.
Mi a helyzet a világ többi részével?
A kapitalizmus globális egyenlőtlenséget szül?
A Közel-Keleti válllakozásoktól
Dél-Amerika gyárain át
a kínai üzletemberekig,
mindenki szereti a szabad piacot.
Nem tűnik ironikusnak, hogy a kapitalizmusnak ezt a fajtáját
ennyien vitatják Amerikában
miközben a világ többi részén imádják?
Beszéltem Jagdish Bhagwati-val
A Columbia University közgazdaságtan professzorával
és a globális kapitalizmus vezető kutatójával.
Hány ember emelkedett ki a nyomorból Indiában?
Több mint 200 millió ember,
az elmúlt 15 évben kiemelkedett a nyomorból.
Kínában ez a szám még nagyobb.
Sokkal nagyobb. Körülbelül 400-500 millió ember.
Mert ők korábban kezdték.
A Kapitalizmus, a vállalkozói kapitalizmus a legfontosabb morális ügyünk.
Nincs okunk rá, hogy bűnbánóak legyünk.
A többieknek kéne bűnbánóknak lenniük.
Mert minden tapasztalat azt mutatja, hogy
ők azok, akik aláássák a szegények boldogulását.
És mikor a szegények segítéséről van szó,
meglepődnének kik adományoznak a legtöbbet.
Ismerjék meg Arthur Brooks-ot, az Amerikai Vállalati Intézet vezetőjét.
Az egyik legnagyobb tévhit a mai közvélekedésben
hogy azok az emberek,
akik a segélyezésben, állami támogatásokban
nagyobb mértékű bevétel újraelosztásban hisznek,
azt gondolják, hogy ők a legjótékonyabbak.
De ha megnézzük a statisztikákat, ez közel sem így van.
Valójában az emberek a konzervatív oldalon,
főleg a vallásos konzervatív oldalon adományoznak a legtöbbet.
Körülbelül négyszer többet.
Körülbelül négyszer többet a saját javaikból, mint az emberek a baloldalról.
És ha meg vagy szorulva Amerikában, lehetséges felkapaszkodni?
Azt hittem mások hibájából vannak problémáim.
Azt hittem Amerika annyira rasszista, hogy
sose jutok be a fontosabb helyekre.
Azt hittem a szegény azért szegény, mert a gazdag gazdag.
Ismerjék meg Star Parker-t.
Mennyi ideig voltál segélyen?
Össze-vissza 7 évig, de 3 és fél évig folyamatosan.
Nem kerestél munkát, és ha nem, miért nem?
Miért tettem volna? Miért mennék el dolgozni
ha valaki minden hónap elején küld nekem egy csekket pénzzel rajta?
Az életem egy fekete lyuk volt.
Ebben a fekete lyukban éltem.
Amikor egy pár ember fogta magát és a szemembe nézett,
és elmondták, hogy az életem elfogadhatatlan Isten szemében.
Mikor ezt mondták, nem is tudtam, hogy vannak templomok,
de meggyőzőek voltak, és elkezdett érdekelni a dolog.
Végül elmentem a templomba, énekeltem velük
majd rájöttem, hogy változtatnom kell. Visszamentem az iskolába
Szereztem egy képesítést. Elindítottam a saját üzletem.
Ma van egy civil szervezetem,
valamint nemzetközi rovatvezető és író vagyok.
Számomra Star Parker jelenti az igazi Amerikait.
Megvannak benne az igazi amerikai vonások, amiről Tocqueville beszélt,
kezdeményező szellem, hit, segítség saját magán és másokon.
Szóval Amerika ellopta a javait?
Egyáltalán nem.
Az amerikai javak nem ellopva, hanem teremtve lettek.
Erre, erre.
A hódítás intézménye mindenhol megvolt.
De ami igazán amerikai, azok az egyenlő jogok,
az önmeghatározás és gazdagság elérésének lehetősége.
Ha Amerika nem létezne,
ma is hódítások zajlanának mindenütt.
Amerika nem a probléma.
Amerika a megoldás.
Tocqueville tudta ezt.
Én is tudom.
A U2 frontembere, Bono is tudja.
Nem arról van szó, hogy jobb vagy baloldal.
Arról van szó, hogy jó vagy rossz oldal.
És Amerika mindig a jó oldalon állt.
Mert amikor a lényegre kerül a sor,
akkor ezzel tartozunk az amerikai eszmének.
Mert Amerika egy eszme, nem igaz?
Írország egy nagyszerű hely, de nem egy eszme.
Anglia egy nagyon jó ország.
De nem egy eszme.
Úgy tekintünk Amerikára a világban,
mint az egyik legkiemelkedőbb eszmére a történelemben.
Mint a reneszánszra,
vagy a vetésforgóra,
vagy a Beatles White c. albumára.
Te és én egyenlőnek születtünk.
Ha van méltóságunk, ha van egyenlőség, több nem kell, megoldjuk magunknak.
Ez az ország volt az első
ami kimászott a sötétségből, és ezt papírra is vetette.
Ma már ezek nem csak amerikai eszmék.
Nincsenek rajta szerzői jogok. Szabadon felhasználhatók.
Magától értetődő igazságok.
Lássuk a politikai oldalt.
Ha Amerika a jó oldalon áll, miért is akarjuk rosszul érezni magunkat ezért?
Ki akarhatja ezt?
Amerika befeketítése nem véletlen. Ez egy haditerv része.
Ez egy hatalmi verseny.
A hatalom mindig két részre oszlott,
akinek pénze és akinek emberei vannak.
Nekünk csak embereink vannak.
És ha egy beszervezőnek nincs ötlete, hogy mit tegyen velük,
akkor nem is kéne a pozíciójában lennie.
Érthető vagyok?
De ki is Saul Alinsky?
Saul Alinsky egy baloldali ember volt. Szélsőbaloldali.
Egy demokratikus szocialista.
Azt akarta, hogy Amerika egy szocialista ország legyen,
De azt akarta látni, ahogy ez lassacskán a demokratikus folyamatokon keresztül valósul meg.
Mondd meg nekik, hogy délben találkozom a vezérkarommal és tüntetés vezetőivel.
Stanley Kurtz tudóssal és íróval beszélgettem,
aki egy terjedelmes kutatást végzett Alinsky-ről.
Alinsky ki akarta sarkítani a dolgokat.
Azt akarja, hogy az emberek, akiket úgy nevez "akiknek van" bűnösnek érezzék magukat,
a másik csoport, akiket úgy nevez "akiknek nincs", viszont sértődöttek legyenek.
Alinsky tökéletesre fejlesztette a politikai megosztás gyakorlatát.
Néha észrevettem, hogy akkora önbizalmam van,
hogy rá tudnék venni egy milliomost pénteken,
hogy támogasson egy forradalmat szombaton,
amiből hatalmas hasznot szerezhet vasárnap,
viszont hétfőn kivégzik.
Miközben befejezte a doktori iskolát, Alinsky kikeresett magának egy rendkívüli mentort.
Frank Nitti, Al Capone második embere volt a chichago-i gengszterek között.
Ismert gengszter és bűnöző.
Zsaroló és csaló.
Nitti a szárnyai alá vett.
Professzornak hívtam és én lettem a tanítványa.
Nitti emberei elvittek mindenhova, megmutatták hogyan működik a gengszter világ
illegális lepárló üzemek, bordélyházak, fogadóirodák
és a legális üzletek, amiket át akartak venni erőszakkal.
Pár hónapon belül, Kívül-belül megismertem, hogy
hogyan dolgozik Capone bandája.
Alinsky közelről látta milyen egyszerűen
szereznek pénzt lopással, megfélemlítéssel, gyilkosságokkal.
De kitalált egy utat, hogy elkerülje a börtönt.
Hogy lehet, hogy "akiknek van" jól élnek, miközben mi szenvedünk?
Fel akart építeni a semmiből
egy országot átívelő
közösségi szervezetekből álló koalíciót.
Amire rájöttem, az az hogy
ha el akarunk érni bármi radikális társadalmi változtatást,
akkor a fehér középosztálynál kell kezdenünk.
Az ok egyszerű: náluk van az igazi hatalom.
Az amerikai középosztály tisztességes.
A saját elképzelése szerint szeretne élni.
Alinsky tudta, ha rá tud mutatni az emberek élete és céljai között lévő különbségeire,
rámutathat arra is, hogy vannak, akik hatalmat akarnak szerezni.
Alinsky lett az atyja a szégyenkeltésen alapuló politikai lehúzás művészetének.
De szüksége volt sok önkéntesekre, hogy ezt véghezvigye.
És tudta hol keresse őket.
a 60-as években egy új generáció látott napvilágot
Elidegenítve a szüleiktől, Elidegenítve Amerikától.
Bölcs választás Alinsky részéről...
De előbb ki kellett nevelni őket.
Azért szeretnek engem sokk többen mint téged
mert hajnaldó vagyok tenni, és erkölcstelennek lenni érte.
Hajlandó vagyok harcolni érte. Hajlandó vagyok erre áldozni az életem.
Amíg te nem csinálsz semmit, üldögélsz és szerelmről meg hippikről beszélsz
és nem csinálsz semmit.
Alinsky írt egy útmutató kézikönyvet
ezeknek az új lehúzó művészeknek.
A "Szabályok Radikálisoknak" kézikönyben láthatjuk,
hogy nem Frank Nitti volt Alinksy egyetlen mentora.
Alinsky ateista volt.
Szóval mit is használt Alinsky?
Három dolgot. Megosztást.
El kell felejtenünk a megbékélés gondolatát,
a barátkozást, és minden ilyesmit.
Démonizálást.
Mert ők imádnák az összes feketét Amerikában a rezervátumokban látni.
És átverést.
Azt csinálod amit tudsz, azzal amid van
és erkölcsi vitákkal zárod le.
Alinsky befolyását, örökségét ma láthatjuk az akadémiákon
a médiában
és a kormányban.
És az egyik tanítványa a Fehér Házban él.
Szerintem semmi kétség affelől, hogy Barack Obama
nem osztotta meg politikai múltját az amerikai emberekkel.
És ez talán a legszomorúbb példa.
Obama először Alinsky
szocialista konferenciáin vett részt
mikor fiatalon New Yorkban lakott.
Ezek a konferenciák inspirálták az Alinsky féle beszervezőket, hogy elindítsanak egy új politikai hullámot,
és ez bizonyult az út bizonyult a legkönnyebnek, hogy szocializmust vigyenek az amerikai politikába.
És ezek a konferenciák dicsőitették Chicago-t
mint az a helyet, ahol a legjobb Alinsky féle beszervezőket lehet találni.
Obama egyértelműen eltanulta az Alinsky féle megtévesztési technikákat.
Betartjuk amit ígértünk.
Ha szereted a saját orvosodat, továbbra is járhatsz hozzá.
Ha szereted a saját orvosodat...
Ha szereted az orvosodat, megtarthatod az orvosodat.
Egy átlag családnak 2,500 dollárt spórolunk meg.
Átláthatóvá és nyílttá tesszük kormányunkat.
Kidolgozunk egy átláthatósági eljárást.
Mindegy mit hallottál,
ha szereted a saját orvosod vagy biztosítási csomagodat, akkor megtarthatod azt.
Ha eddig nem volt biztosításod, most végre megengedheted magadnak.
Alinsky nagyon büszke lenne az Obamacare-re.
A ferdítés és kényszerítés mesterműve.
Íme a ferdítés:
Obama annak a téves látszatát kelti, hogy a mi pártunkat fogja
a nagy biztosítótársaságokkal szemben.
De valójában a biztosítótársaságok pártját fogja velünk szemben.
Azokat az amerikaiakat is ráveszi, hogy kössenek biztosítást azok is, akik nem akarnak.
Ennek a biztosítótársaságok nagyon örülnek
mert így sokkal többet kereshetnek.
Ugyanez a helyzet a vállalati és banki mentőcsomagokkal.
Obama nagyon szereti a mentőcsomagokat.
Felismerte, hogy így a szövetségi kormány
növelni tudja hatalmát az intézmények felett.
Amit viszont a naív intézmény vezetők nem vesznek észre
az az, hogy ami profitot megszereznek vasárnap,
az el is tűnik hétfőre.
De nem Obama volt Alinsky egyetlen tanítványa.
Mikor Hillary Clinton még középiskolába járt,
belezúgott egy metodista lelkészbe
és ebben az időben Hillarynek Goldwater rajongó volt.
Hillary konzervatív volt, aki egy teljesen átlagos amerikai kertvárosban nőtt fel.
De ez a megnyerő metodista lelkész elkezdte lassan a bal oldal felé húzni Hillaryt.
Mr. Alinsky, bemutatom Hillary-t.
- Örvendek. - Én is.
- Szereted a munkádat? - Igen.
- Sok lesz még.
Középiskola után, Hillary újra találkozott Alinsky-val.
a Wellesley egyetemen, ahova meghívta beszélgetni.
Később, Alinksy munkát ajánlott neki, de Hillary visszautasította.
Mikor bekerült az egyetemre,
Alinskyről írta a diplomamunkáját.
Hillary úgy nézett Alinksy-re
hogy majd biztos ő fogja a létező balos ideológiát a gyakorlatba átültetni.
De Alinsky tanulányozása közben Hillary arra jutott,
hogy Alinsky szervezkedései soha nem fogják tudni igazán átformálni Amerikát,
hacsak nem kötik valahogy sokkal jobban hozzá
az amerikai politikai rendszerhez.
Alinsky mindig élesen szembeállította egymással embereit és a politikát.
Akkor döntötte el Hillary, hogy más irányba tereli Alinskyt.
Alinsky azt akarta, hogy a radikálisok nyomást gyakoroljanak a kormányra,
Hillary pedig azt, hogy a radikálisok legyenek maga a kormány.
Miért tennénk valamit tönkre kívülről,
ha megtehetjük belülről is?
Ideológiailag Hillary közelebb van Obamához, mint Bill-hez.
Hillary kitalálta, Obama most végrehajtja.
Az IRS, EPA, DOJ, NSA
minden amerikairól információt gyűjtenek és tárolnak.
Isten hozott a Panopticon-ban,
a börtönben, melyet Jeremy Bentham filozófus tervezett az 1800-as években.
Úgy lett tervezve, hogy az őrök mindent lássanak.
Itt nincs magánélet,
Amit Bentham börtönnek tervezett, ma egy hi-tech börtön.
Senki nem hallgatja le a telefonbeszélgetéseidet.
Amerika nem kémkedik hétköznapi emberek után
akik nem fenyegetik a nemzetbiztonságot.
Nem kérdés, hogy egy ilyen hatalmas adatgyűjtemény
megadja a lehetőséget az államnak, hogy minden tudjanak rólunk.
A kormány mindig annyi hatalmat fog használni, amennyit a polgárok adnak neki.
És néha még többet is.
Ez egy valós probléma,
különösen ha megnézzük hogy ismerik az internetes kereséseinket,
milyen könyveket, magazinokat olvasunk,
és az egész életünket.
Gondoljunk csak bele, a mai életünkből mennyit bonyolítunk online.
Ha engedély nélkül meg tudják nézni, hogy mit vettél a bankkártyáddal.
Ez a tevékenység ráadásul teljeskörűen a FISA által ellenőrzött.
A FISA egy törvényszék, mely arra van, hogy elbírálja a titkos tevékenységeket,
és megbizonyosodjon róla, hogy a vezetőség
vagy a kormány nem él vissza ezekkel,
és az Alkotmánynak megfelelően viszi végbe ezeket.
A FISA törvényszék nem is használhatná a "törvényszék" kifejezést.
Mert nem egy törvényszék.
A törvényszék egy intézmény, mely meghallgatja mindkét felet,
ha vitás ügy merül fel.
Az igazságszolgáltatás egy nyitott dolog. A peres eljárásoknál mindkét fél ismeri az ügyet.
Nem pedig zártan kezelik őket.
A FISA biróságon nincs senki aki felszólalhat a kémkedést elszenvedő érdekében.
A bíróknak nem szabadna palástot viselniük.
Nem is szabadna a "bíró" kifejezést használniuk.
Ahogy a "törvényszék" szót sem.
Ez megtéveszti az embereket.
Sok ember azt mondta: "Nem követtem el semmi rosszat
tehát nem érdekel ha elolvassák a leveleimet"
A baj az, hogy ez teljesen másképp működik, mint a megszokott
"ameddig nem bizonyosodott be, hogy bűnös, addig ártatlan" séma.
Így minden adat nyílt és elérhető.
Átkutatják a lakásodat és azt mondják,
"Láttuk, hogy valakivel leveleztél Libanonból."
"Terroristagyanús vagy."
Ha átkutatják a lakásodat és nem találnak semmi terrorizmusra utalót,
de majd fognak találni egy kanna festéket
amit a munkahelyedről vittél haza, és céges számlára vetted
de ha az iroda helyett
a lakásodat fested ki vele,
akkor adócsalást követtél el.
Vagy találnak nálad egy be nem jegyzett fegyvert.
Amerikában mindenki bűnöző lesz.
Nem gyakorolhatsz kereskedelmi jogot
vagy ingatlanjogot, nem lehetsz a befektetési alap üzletágban,
nem csinálhatsz egy csomó olyan dolgot anélkül, hogy bele ne fuss valamibe, ami "bűnnek" minősül.
Harvey, te írtad a könyvet a figyelemre méltó címmel:
"Három bűntett naponta.".
Hogy lehetséges egy átlagembernek napi 3 bűncselekményt elkövetnie?
Egy átlagos napon,
az átlag amerikai egy nap legalább 3 olyan dolgot csinál,
ami vitathatóan szövetségi bűncselekménynek számíthat
egy buzgó igazságügyi ügyész szemében.
A legtöbb szövetségi bűncselekménnyel az a probléma, hogy egy átlagos amerikainak,
és azt kell mondjam, hogy sok ügyvédnek
fogalma sincs arról, hogy amit csinálnak
az vitathatóan bár, de büntethető.
És az adóhivatali botrány csúcsa,
hogy a kormányzat az adóhivatalt politikai boszorkányüldözésre használja.
Én nem szeretném, hogy az összes telefonbeszélgetésemhez
hozzáférjen az állam
mert ahogy kinéz a helyzet, lehetek a célpontjuk.
Gyakran beszélek emberekkel, akik nem paranoiasok, és azt mondák,
hogy ha a nevük nyilvánosan osszekapcsolható
lenne a konzervatívokkal vagy republikánusokkal, mert félnek a következményektől.
"Félek, hogy a SEC vagy IRS, célpontjává válok
"vagy más állami szerv célpontjává válok"
És a félelem jogos.
Azt hiszem nincs annál "amerikaitlanabb", mint hogy
a kormányt használják politikai ellenfeleik megfélemlítésére.
Legalábbis mikor ezt az elnök teszi, az azt jelenti, hogy nem illegális.
A Nixon kormány ideje alatt, 4 teljes átvilágítást kaptam.
Azért világították át négyszer, mert az egyik legnagyobb kritikusa voltam a Nixon kormánynak.
Mindannyian adózunk. Mindannyian könyvelünk.
A nem körültekintőek csapdába eshetnek. A kormány elintézhet bárkit.
Csupán az ügyvédi költséggel csődbejuttathatnak, amiért megpróbálod magad megvédeni tőlük.
A másik pedig:
Bűnösnek vallanád magad egy rövid börtönbüntetésért,
hogy elkerülj egy hosszabbat?
Sok ember van ma börtönben saját magára tett vallomással
aki megnyerhették volna az ügyüket, ha pereskednek érte.
De a pereskedések kockázata akkora, hogy nem engedhetik meg maguknak.
Lavrenty Beria mondta Sztálinnak:
"Mutasd meg az embert, találok egy bűnt neki."
Amit a kormány csinált a kis csoportunkkal Wetumpka-ban, Alabama államban, az anti-amerikai.
És nem azon múlik, hogy lelőjük vagy letartóztatjuk az egyéneket.
Az emberek, akik meg akartak félemlíteni minket úgy jártak el, ahogy az szerintük helyes volt,
mert ez a kormány nem tiszteli a polgárait.
A szövetségi kormány sok ügynöke és hivatala
nem érti, hogy ők a polgárok szolgái.
Azt gondolják ők a főnökök, de nagyon tévednek.
Nem akarok politikai irányokban mutogatni.
Meg akarom védeni azt az Amerikát, ahol felnőttem.
Azt az Amerikát, amiért emberek óceánokat szeltek át és az életüket kockáztatták.
Rettegek, hogy ez elmúlik.
Köszönöm a figyelmet.
Aaron Swartz egy fiatal zseni volt.
14 évesen kifejlesztett egy új módszert amivel közzétehetünk információkat.
Később társalapítója volt egy cégnek, ami végül társult a Reddit-tel,
hogy az internet egyik leglátotagottabb közösségi oldala legyen.
Később az Obama kormányzás féle irányelvek kritikusa lett.
A szabadságunk, melyet az Alkotmány garantál
a szabadság, melyre országunk épülnek bármikor megsemmisülhet.
Aaron Swartz-ot eljárás alá vonta az amerikai bíróság Massachusetts-ben
mert a Massachusetts-i egyetemen behatolt a szerverterembe,
és engedély nélkül több ezer tudományos cikket letöltött.
Olyan bűnökkel vádolták, amik miatt
35 évet börtönben és 1 millió dolláros büntetést kapott volna.
A cikkeket az adófizetők pénzéből finanszírozták
és Aaron úgy gondolta, hogy mindenkinek szabadon el kéne érnie.
Az állam állította, hogy szerzői joggal védett cikkekről van szó.
Ez egy hatalmas mértékű büntetés,
hogy belecsaljanak valakit abba, hogy bűnösnek vallja magát
valamiben, ami nem olyan nagy bűn.
A cég, akik rendelkeznek a cikkek szerzői jogaival
arra kérte a szövetségi ügyészeket, hogy ejtsék a vádakat.
De az ügyész mindenképp börtönbe akarta juttatni Aaront.
2013 Január 11-én Aaron Swartz öngyilkos lett.
26 éves volt.
Ezek a vádemelések, amivel a szövetségi kormány célozza a konzervatívokat
egy törekvés arra, hogy elhallgattassák azt, aki nem ért egyet
az Obama kormánnyal egy nekik jelentős választási évben.
Dinesh D'Souza, a konzervatív író és rendező
a Fehér ház és Obama legutolsó áldozata.
Ő van az anti-Obama dokumentumfilm,
"2016, Obama Amerikája" mögött is.
Dinesh D'Souza a "választási kampány pénzügyeivel kapcsolatos"
szövetségi törvények elleni vétkezéssel lett megvádolva.
De gondolod ez a film miatt van, ami
a következő választás jelentősségéről szól?
Nem állok a törvény felett. Ahogy senki más sem.
De nem akarunk egy olyan társadalomban élni,
ahol a Szabadságszobor egyik szeme a polgáraira kacsint
a másik pedig azok ellenségeire.
Mégis mikor fognak leállni?
Amikor majd mi megállítjuk őket.
Nem hagyjuk, hogy bemocskoljanak.
Nem hagyjuk, hogy megfélemlítsenek.
Mindenkinek elmondjuk Amerika valódi történetét.
Szobrokként elődeink olyanok, mint a legendák.
Nincsenek hibáik, félelmeik, kétségeik.
De jókedvük sem. Nincs remény. Nincs szeretet.
De legbelül mindannyian tudjuk,
hogy igenis voltak félelmeik és kétségeik a nehéz időkben.
Már várnak önre elnök úr.
Készen állsz?
Barátaim! Senki, aki nincs az én helyzetemben
nem értheti a szomorúságot ami elönt az elválásnál.
Köszönettel tartozom ennek a helynek és ezeknek az embereknek.
Negyed évszázadig éltem itt.
Nektek köszönhetek mindent amim van, és azt is, aki vagyok.
Most elmegyek, nem tudván, hogy visszatérek-e még.
nagy feladat áll előttem, még nagyobb, mint ami Washington-é volt.
Tűz!
A mindenható nélkül nem járhatok sikerrel.
Viszont az ő segítségével nem bukhatok el.
Tűz fiúk!
Megbízunk benne, aki eljöhet velem, de itt marad veletek
és mindenhol ott van örökké,
és hagyja, hogy magabiztosan reméljuk, hogy minden rendben lesz.
Bízom benne, hogy megsegít,
ahogy remélem ti is bíztok énbennem.
Szeretettel búcsúzom tőletek.
És most mennyire szükségünk lenne
egy Washington-ra, egy Lincoln-ra, egy Reagan-re.
Pedig már nincsenek itt.
De mi itt vagyunk.
A forradalom egy erőfeszítés volt Amerika megalkotására.
A polgárháború egy erőfeszítés volt Amerika megőrzésére.
A második világháború egy erőfeszítés volt Amerika megvédésére.
A mi erőfeszítésünk Amerika helyreállítása kell hogy legyen.
Ronald Reagan elnök azt mondta egyszer,
"A miénk az egyetlen himnusz, melynek kérdés van a végén.
"Minden generációnak meg kell válaszolnia ezt a kérdést."
Szánjuk el magunkat, hogy harcolunk Amerikáért,
mintha erőfeszítéseink végkimenetele csak rajtunk múlna.
Nem tehetünk kevesebbet.
Ez az otthonunk.