www.titlovi.com
Pitanje ostaje:
Da li je u pitanju ekonomska, društvena ili kulturna?
Ili jednostavno ljudska priroda?
Zašto neki ljudi urade nešto, a neki ne urade ništa?
Odličan posao, Gosp. Bowden.
Lijepo je vidjeti još petica. Uključujući i peticu Gosp. Bowdena, naravno.
Ovim završavamo naš tjedan o Holokaustu.
Ako želite saznati više, biblioteka je odličan izvor.
Dopadaš se Becky Tresk.
- Znaš o kome pričam? - Znam tko je ona.
- Razmislit ću o tome. - Ne, samo uradi.
- Možeš li mi dati tvoje bilješke sa trigonometije? - Znao sam da želiš nešto.
-Donijet ću ih sutra. - Pitaj Becky da izađete.
- Što radiš poslije škole? - Zazuzet sam.
U redu, dolazim.
Za ime Boga.
Da?
Što hoćeš?
- Prodaješ nešto? - Imam vaše novine.
- Ne prodajem ništa. - Što onda hoćeš?
- Želim razgovarati. - Razgovarati?
Nemam ništa tebi reći. Doviđenja.
BergenBelsen, Siječanj 1943 - Lipanj 1943.
Auschwitz, Lipanj 1943 - Lipanj 1944.
Onda ste otišli u Patin. Poslije toga ste nestali.
Ali 1965, primjećeni ste u Zapadnom Berlinu.
Slušaj dječače, nemam vremena za ovu igru.
- Odlazi prije nego što pozovem policiju. - Zovi ih.
Siguran sam da bi te željeli upoznati.
- Tko si ti? - Zovem se Todd Bowden.
Zaista želim da pričam sa Vama. Možete li me pustiti unutra na minutu?
Molim Vas, Gosp. Dussander.
Sve ovo samo zato što si vidio starca u kabanici?
Nije bilo lako. Ove slike su stare 40 godina.
Ali izgledaju kao one koje sam ja napravio.
- Slikao si me? - Da, ali ni tada nisam bio siguran.
Bio mi je potreban pravi dokaz.
Zato sam naprašio Vaše poštansko sanduče zbog otisaka.
To je teže nego što ljudi misle. Potrebno je dosta stvari.
- Bili ste u kinu. - Naprašio si moje sanduče.
Fotografirao si me. Što si još radio?
Imam kopiju Vaših otisaka sa Izraelske potjernice.
Sve se nalazi na Sveučilištu u bazi podataka.
Da li ste dobro?
- Da li bi nešto popio? - Da li može mlijeko?
- Da li si rekao roditeljima? - Mislite da sam lud?
Potrebno je osam "sličnosti" da bi se dokument prihvatio na sudu.
Jedan ili dva nije teško naći, ali osam, to je već teško.
Sve zvuči zanimljivo, sav tvoj rad je bio uzaludan.
Ja sam našao sam 14 sličnosti.
Dječače, to što si napravio... Moram ti objasniti.
- Ono što si napravio je prestup. - Kao eksperimenti sa dekompresijom?
- To je prestup. - Zovem policiju.
Otac će ti isprašiti tur.
- On ne vjeruje u nasilje. - Trebalo bi početi.
Zovem se Denker.
Arthur Denker.
Ja sam Amerikanac. Postao sam državljanin 1955. godine.
Glasam.
Nemaš prava da dođeš ovdje i da pričaš laži o meni.
Imam Vaše otiske. Imam Vaše fotografije.
Na ovaj ili onaj način, odnijet ću ih pravim ljudima.
Ovo je nevjerojatno.
Što želiš? Reci mi.
- Želim da čujem o tome. - O čemu da čuješ?
Priče. Sve.
Što sve?
Sve čega se plaše da nam pokažu u školi.
Bili ste tamo. Radili ste te stvari.
Nitko ne može bolje da ispriča od Vas. To je sve što želim.
Onda ću Vas ostaviti na miru. I čisto da znate...
Sve što imam o Vama, -
- sličnosti, potjernica, fotografije,-
-su na sigurnom mjestu. Ako mi se nešto dogodi, pronaći će.
Zašto bih razmotrio da napravim ovo?
Zato što ste prekinuli vezu.
Sudeći po rezultatima prvog ispita,-
- za većinu vas, previše brzo smo prešli kroz prvo poglavlje.
Koliko vas misli da zna što je sociologija?
Kao što sam mislio. U redu, okrenite poglavlje dva.
Kada su ušli u komoru, koliko im je trebalo? Minut?
Ne, kiseline je potrebno oko 15 minuta.
Ali monoksidu je trebalo oko sat vremena, nekad i više.
Što im se dogodilo... točno?
Bilo je neprijatno. Izgubili bi kontrolu nad tijelom.
Povraćali su, urinirali i uneredili bi se.
Iako bi plin dolazio iz ventila sa plafona,-
- penjali su se jedni na druge,-
-očajnički tražeći svjež zrak koga nije bilo.
- Bila je hrpa tijela. - Što je bilo sa djecom?
Na dnu.
Da li je itko preživio?
Jedanput, plin nije curio.
Bila je velika pukotina u cijevima, tako da se kisik miješao sa monoksidom.
Bilo je užasno. Poslije sat vremena, i dalje su se kretali.
Spoticali se po sobi kao pijanice, njihove oči su bile staklaste.
Što ste Vi radili?
Naredio sam još plina, ali nismo znali za pukotinu.
Uskoro su se počeli grčiti, kao da su plesali.
Neki su pali na koljena, smijući se sa vriskom visokog tona.
Čak su se i stražari uplašili.
Nisu umrli. Poslije dva sata, poslao sam dva čovjeka sa puškama.
Pada mrak. Majka će ti se zabrinuti.
Sranje! Moram da idem. Sutra, želim da čujem kako se završilo.
Kraj?
Todd, da li si ustao? Idemo. Joey je vani.
- Reci mu da dolazim. - Probudila sam te prije pola sata.
- Todd? - Mora da sam se uspavao.
Idem da vidim klijenta večeras. Imaš piletinu u frižideru.
- Jest ću kod Gosp. Denkera. - I što ćeš raditi, gledati TV?
Čitam mu knjige. Ne brini.
Pozovi ga ovdje. Tata i ja želimo da ga upoznamo.
Policajac je rekao:
"Gosp. Denker, ako ne možete vidjeti put, ne bi trebali voziti.
"Koliko prstiju držim?
Rekao sam, "Pa, pozorniče, da pogodim."
"Jedan?"
To je bio kraj mojoj vožnji u Americi. Sada idem autobusom.
Sada sam u kolicima, ali moj vid nije kakav je bio ranije.
To je bijelorepi jelen.
- Živjeli smo u Karolini. - Dick ga je upucao prije sedam godina.
Vaš unuk mi nije rekao da potiče iz obitelji lovaca.
- Todd nikad nije volio oružje. - Ne, on je dobar u drugim stvarima.
Todd voli bejsbol. - Arthur, želite li cigaru?
Imam jednu od mojih cigara. Gdje su?
Da Vam pomognem sa tim.
Vaša velikodušnost me ponižava. Hvala Vam za očaravajuće večer.
Arthur, mogu li Vam postaviti osobno pitanje?
Što ste radili za vrijeme rata?
Bio sam rezervista, kao i većina mladića, Victore.
Moj loš vid me je oslobodio borbi, hvala Bogu.
Proveo sam veći dio rata tako što sam prao bolničku posteljinu.
Tih si večeras.
Oprostite, samo čuo sam već sve te priče od ranije.
- Todd! - Dečko je samo iskren.
To je privilegija koje se ponekad muškarci moraju odreći.
To me podsjeća...
To je bila moja prva godina na Sveučilištu...
Moji ljudi su se smjenjivali pucajući u njih, ali bilo ih je dosta.
Tri tijela su spakirana u svaku peć. Pretvorili su se u pepeo.
Cijeli grad je zbrisan sa lica zemlje.
Ni to nije bilo dovoljno za Himmlera. To je bila mračna godina.
Naredio je svakom židovu u Kijevu da dođe do Babi Jar klanca.
Upamti, dvadesete su bile očajne godine u Njemačkoj.
Versajska povelja učinila nas je ubogaljenim.
Sakrili bi se.
Uvijek smo ih pronalazili. Ako ih psi ne bi našli, dim i vatra bi.
Skupili bi smo ih i odveli do velike jaruge.
U to vrijeme, pucanje nije više bilo ubijanje.
Ubijanje nije više bila smrt.
Nikada neću zaboraviti zvuk te noći.
Mnogo njih jedni na drugima.
Poslije nekoliko sati, počeli su da padaju.
Glava bi klonula.
Ruka bi se spustila.
Kao zvuk lišća na vjetru.
Kako ste se osjećali?
Moralo se uraditi.
Vrata su se otvorila i nisu se mogla zatvoriti. Bio je kraj...
Ne razumiješ.
Uradili ste to milijun puta. Hajde!
U redu, tako je. Istuširaj se.
- Gdje si bio? - Kako to misliš?
Pokušao sam te zvati. Ima zabava u subotu uvečer.
- Bio sam zauzet. - Prezauzet za najboljeg prijatelja?
- Učio sam dosta. - Da li ideš?
- Ne znam da li mogu dobiti kola. - Znam nekoga tko će te voziti.
Primljen sam!
Ritzy Vista Country Club. Moja životna ambicija.
Policajče, možete li mi reći koji autobus ide za Ritzy Vista Club?
Ovdje je.
- Da li idete u country klub? - Vrlo smiješno.
- Probudi se. - Ubit ću te!
Mislio sam da si mrtav.
Subota je. Od kada ti dolaziš ovdje subotom?
Donio sam Vam nešto. Zar ne želite da otvorite?
Trenutak. Da spustim rolete.
- Zašto? - Zbog sigurnosti.
- Dovraga sa ovim. Otvori ti. - Opustite se. Otvorite.
Sam si upakirao, vidim.
- Sretan Božić. - Marijo, majko Božja!
- Odakle ti ovo? - Prilično je autentična.
"E.F. Montgomery kostimi, Tapan Zee, New Jersey."
- Probaj te. - Da li si poludio?
- Zašto bih to obukao? - Mislio sam da će Vam se dopasti.
Dopasti? Veća si budala nego što sam mislio.
Možda ću obući i otići malo u šoping?
Za ovu uvredu, trebalo bi da te udarim.
Ovo nije ništa prema onome što bi Izraelci uradili Vama.
Ne zaboravite to i nikada ne zaboravite na dosje koji imam o Vama.
Pokušao sam da uradimo stvari na lijep način, u redu, uradit ćemo na teži način.
Obući ćete ovo zato što ja želim da Vas vidim u ovome. Pokret!
- Vidim da sam napredovao. - Da, to je sve što su imali.
Ali savršeno stoji.
- Svrbi dosta. - Tišina.
- Stavite kapu. - Molim te!
Molim Vas, stavite kapu.
Mirno.
Što je smiješno?
Marširaj. Uradi.
Ozbiljan sam.
Prestani da se zajebavaš. Marširaj!
Tako je. Marširaj.
Na desno.
Marširaj.
Na desno.
Marširaj.
Na desno. Marširaj.
Na desno. Marširaj!
Marširaj!
To je dovoljno. Stani.
Stani!
Dječače, pazi. Igraš se sa vatrom.
OK, vidim da nisi za ovo.
Jesam. Zaista. Potrebno mi je samo malo.
Dopadaš mi se. Ti si jedini tip koji nije pokušao da me impresionira.
- Mogu li te pitati nešto? - Naravno.
Da li se ikada pitaš zašto ljudi rade određene stvari?
Razmisli o tome. Ozbiljno.
Bolje je ne razmišljati. Bolje je samo uraditi.
Tko si ti, maco?
Postaje hladno ovdje, maco.
- Žao mi je. - Možemo ponovno pokušati.
- To se ranije nije događalo. - U redu je.
Možeš li to na neku drugu stranu?
- Možda ti se ne sviđam. - Ne, nije to u pitanju.
- Zaista. - Možda ti se ne voliš djevojke.
Maco...
Doviđenja.
Mamicu ti!
Imaš još pet minuta.
"Dragi Gosp. i Gđo. Bowden."
"Predlažem da se sastanemo povodom Todd-ovih ocjena iz prvog semestra."
"Njegov prethodni uspjeh,-
-nalaže da se problemu posvetimo odmah."
"Odredimo vrijeme za sastanak. Iskreno Vaš, Edward French."
- Što ćeš raditi? - Jebem li ga, ako znam.
- Što? - Rekao sam, jebem li ga, ako znam.
- Puno pričaš. - Ne trebaju mi lekcije.
Sjeban sam. Moj otac očekuje ovakve stvari od mene, ali ti...?
- Pričaš sam sa sobom. - Sjebao sam. Popravit ću sam.
Kako god ti kažeš.
Što je sa tobom i Becky? Beck Trask, idiot.
Kako si me nazvao?
Baš si kreten čovječe. Moram da vježbam.
"Pričaš sa sobom?"
"Baš si kreten."
"Odredimo vrijeme za sastanak."
"Iskreno Vaš, Edward French."
Tko je taj Edward French? Direktor?
- Koordinator. - Što je to?
On koordinira. Pročitao si pismo.
Što smrdi ovdje?
Kladim se da je to moja TV večera.
Imamo pravi problem ovdje.
- Ja nisam taj koji je u nevolji. - Vidjet ćemo još.
Ne prebacuj na mene. Nije moja krivica što su ti ocjene loše.
Griješiš. Sranja koja mi pričaš me drže budnim cijelu noć.
Zaspao sam za vrijeme sata.
Potrebna mi je jebena olovka. Imaš li neku?
- Što će tvoji roditelji da rade? - Neće vidjeti pismo.
Ovo nije mali problem. Moji roditelji će poludjeti.
Željet će saznati što se točno dogodilo. Razumiješ?
- Mislim. - Bolje bi ti bilo.
Tvoja guzica će završiti u zatvoru, ne ja. Treba mi olovka.
Oštru, molim. Hvala.
Da li taj Edward French osobno poznaje tvoje roditelje?
Oni se ne bi družili sa tim kretenom.
A profesionalno, da li je razgovarao sa njima?
Ne, nije bilo potrebe do sada.
- Ne moj mi upropastiti taj papir. - Što ćeš sa njim?
Falsificirao sam dokumente prije nego što su se tvoji roditelji rodili.
- Todd. - Znaš li o čemu se radi?
Žao mi je, ne znam.
To je moj sin, uvijek žvaće žvaku.
Sve mi je na svijetu.
- Todd, sjedni. - Zdravo.
U redu, sjedni.
Pričali smo što se događa. Da li želiš da popričaš o tome?
- Ne baš. - Ne stidi se.
Nije tvoja krivica. Oboje želimo da se vratiš na kolosijek.
Oboje?
Moram priznati da je situacija u Richardovom domu katastrofalna.
Oduvijek sam mislio da čovjek mora preuzeti odgovornost za svoju obitelj.
Kada si došao uplakan i zamolio me da interveniram, -
- onda sam shvatio da to nije stvar za igranje.
Zato sam organizirao ovaj sastanak.
Cijenimo Vašu zabrinutost.
Todd, vidio sam tvoje ocjene i sve su loše.
Čak i tvoj najjači predmet, povijest, je pao sa A na C-.
Trigonometrija je na D.
Da li si znao da si bio na putu da maturiraš kao prvi u klasi?
Tvoj djeda i ja smo pričali.
Sa problemima tvoga oca na poslu i alkoholizmom... kod majke,-
- možda dom i nje najbolje mjesto za učenje.
On je ponudio da učiš kod njega poslije škole.
- Mislim da je to dobra ideja. - Mislite?
Ponudio sam da odemo korak dalje, ali to znači da se moramo dogovoriti.
Dogovoriti?
Završni ispiti za ovo tromesečje su za 3,5 tjedna.
Ako dobiješ sve A,-
- Popričat ću sa tvojim profesorima i zanemarit ćemo loše ocjene.
- i neka se tromjesječje završi sa završnim ispitima. B i C neće pomoći.
Ali A će pokazati svima da si ozbiljan.
- Možeš to da uradiš? - Da.
Ali prvo moraš da kreneš da budeš iskren prema meni.
Nema više falsificiranja očevih potpisa na mojim pismima.
Ovo je među nama troje, ako će olakšati situaciju kod kuće.
Ali ako pokušaš ponovno da me prevariš, doći ću kod tebe kući. Jasno?
- On nudi pomoć. - Ima mnogo toga da se uradi za tri tjedna.
- Što ako ne uspijem? - Gosp. Bowden, moram Vam se zahvaliti.
Ako je u redu sa Vama, popričao bih sa Toddom nasamo.
U redu je.
Da me niste izvinuli, želja za cigarom bi.
Kada bude pravo vrijeme, obavijestit ću Richarda o ovome.
On i Monica moraju znati što se događa sa njihovim sinom.
Očekujem te poslije škole.
- On je vrlo uvjerljiv čovjek. - Kome kažete.
Slušaj, Todd, razumijem kroz što sve prolaziš.
Moja žena i ja smo prošli kroz najnezgodniji razvod.
Znam da nije lako imati 16 godina.
Tvoj djeda misli da ćeš uspjeti, i ja znam da hoćeš.
Ne želim da se osjećaš kao da nemaš ni sa kim da popričaš.
Tvoji roditelji, ili problemi sa djevojkama...
Ovo je moj kućni telefon. Što god bilo, nazovi me.
Nazovi me. Dogovoreno?
Govorim ti ti, ako prođeš ovu prepreku,-
- svijet će ti se otvoriti, da nećeš moći da povjeruješ.
Doviđenja.
Da li si poludio? Djeda!
- Zašto si toliko uzbuđen? - Baš imaš muda!
- Divno si odigrao. - Mogao sam da te tamo prijavim.
Da, mogao si, ali nisi. Zašto?
Tvoj Edward French ti više neće davati problema.
Sada si uzrujan što moraš da radiš.
Naveo si ga da povjeruje da mogu nešto da napravim što je nemoguće.
Može i biti će. Jednostavno ćeš prionuti na posao. Nema više priča.
- Prestani se zezati. - Ne primam naređenja od tebe.
- Hoćeš od sada. - Mogu da uzmem telefon.
I uradiš što?
Da li si mislio da ću dopustiti da me prijaviš a da te ne povučem sa sobom?
Tvoja samouvjerenost je ogromna, da si izgubio dodir sa realnošću.
90.000 je umrlo u Patinu. Za cijeli svijet ja sam čudovište.
I znao si za mene sve vrijeme.
Ako me uhvate, i reporteri mi stave mikrofone pred lice,-
- tvoje ime ću ponoviti. Todd Bowden.
Todd Bowden. Da, to je njegovo ime. Gotovo cijelu godinu je znao.
Želio je da sazna sve. Tako je rekao. Sve.
- Nikada ti neće povjerovati. - Nema veze.
Biti ćeš vrlo nepopularan, dječače.
Da li znaš što takav skandal može da uradi? Nikada se neće zaboraviti.
Ni za tebe. Ni za tvoje roditelje.
Lažući sudca i reportere nije tako lako kao što misliš.
Moraš biti briljantan. Možeš li to da uradiš? Ja mogu.
Nema šanse da se izvučem iz šestomjesečnih propusta za par tjedna.
- Takva sranja se ne događaju. - Vrijeme za diskusiju je završeno.
Radit ćeš do kraja semestra i tokom cijelog raspusta.
Hawthorne je bio jedan od najzaniljivih pisaca svog vremena...
Zašto su neki ljudi uradili nešto a drugi ništa?
Ovim završavamo naš tjedan o Holokaustu.
Ti si čudovište.
- Ono što si napravio je prekršaj. - Želio sam da znam više.
Vrata su se otvorila...
- Zajebao sam stvar. - Laganje nije lako kao što misliš.
Pažljivo. Igraš se sa vatrom.
Nikada se ne zaboravlja.
Ni za tebe.
- Da li može malo tosta? - Naravno.
Očekivao sam da ćeš se obradovati poslije dobrih vijesti.
Ali ti si tih.
Danas ću ti dopustiti da se odmaraš od učenja.
Je li' može?
Da li može jedna od mojih priča?
- Ostalo mi je još par dobrih. - Nije me briga.
Mogu ti pričati o posebnom sapunu koji smo pravili.
Imam priču o tome kako sam pobjegao iz Berlina -
- pošto sam se nepromišljeno vratio tamo. To je baš bilo blizu.
Ne, nijedna od tih. Nisi raspoložen.
Danas ću ti ispričati priču -
- o starom čovjeku koji se plašio.
On se plašio određenog mladića -
- koji je, na čudnovat način, njegov prijatelj.
Mladić je bio odličan đak.
Ali ne na način na koji su ga
- njegova majka i profesori zamišljali.
U početku, starcu se uopće nije dopao taj mladić.
Ali je polako počelo da mu prija, mladićevo prisutstvo.
Naravno, postojao je veliki jaz nepovjerenja između njih.
Oboje su znali nešto, w što je drugi držao za tajnu.
Tokom vremena, starac je osjetio -
- da se mladić udaljava od njega.
Pomislio je da će doći dan, kada mladiću više neće biti potreban.
Tako je jedne besane večeri, starac ustao iz kreveta -
- i napisao priču o njegovoj upletenosti sa mladićem.
Sve čega je mogao da se sjeti.
Od samog početka.
Napisao je kako je mladić na silu ušao u starčevu kuću.
Kako je ucjenjivao starca da služi njegovim morbidnim fascinacijama.
Kada su mladićeve ocjene počele da padaju, -
- optužio je starca i naredio mu da se predstavi kao njegov djeda.
Iako su ga ruke boljele od artritisa, -
- bio je sretan po prvi put nakon tjedana.
Osjećao se sigurnim.
Sljedećeg jutra, starac je obukao najbolje odijelo.
Otišao je u lokalnu banku i iznajmio sef.
Bankar mu je rekao -
- da samo starac može da otvori sef uz jedno izuzeće:
Izuzeće je važilo u slučaju smrti vlasnika sefa.
- Što onda? - Banka bi otvorila sef.
Porezna uprava bi pregledala sadržaj.
Ali u ovom slučaju, našli bi samo dokument od 12 strana.
Neoporezivo, ali krajnje zanimljivo.
- Ne vjerujem ti. - Mladiću...
- Već je urađeno. - Pogledaj se!
- Možeš otići kad god zaželiš. - Ne budi toliko teatralan.
Čovjek 5 godina stariji od mene brine više za srce -
- nego da ga pošalju u Izrael.
I taj dan će doći, ako ga doživim, -
- kada odlučim da to što znaš više nije važno.
Onda i samo onda, uništit ću dokument.
Mnogo toga može da se dogodi. Nesreće, bolest...
- Možeš se okliznuti pod tušem! - Que Sera, Sera ...
što god bude biti će
budućnost nije naša da vidimo que serra serra ...
Vidim o čemu razmišljaš sada.
U tvojim očima je. Ubija me.
Rez nožem. Gurnuti me niz stepenice.
Star sam. Ti si mlad i bijesan.
Dobra sredstva za ubijanje, ali nešto nedostaje.
Da imaš nekoga koga možeš kontrolirati.
Da znaju da su živi -
- zato što drugačije nisi odlučio.
Imaš li tu moć? Upitaj se.
Nije lako pitanje. Mislim da znaš.
Znaš da ovo znači da smo završili, zar ne?
Nećeš me više vidjeti ovdje.
Pretpostavljam da neću.
- Što radiš? - Ovo je kraj.
Evo.
Popij. Za naše živote zajedno. Početak kraja.
- Jebi se! - Moj dragi dječače...
Zar ne vidiš? Jebemo jedno drugo.
Pazi kako gaziš.
Gospodine? Oprostite...
Mogu Vam pomoći da ponesete to. Ne plašite se.
- Ne treba mi tvoja pomoć. - Nisam ja loš.
- Hoću samo... - Što? Zašto mi smetaš?
Mi smo skoro susjedi. Ostajem tamo uglavnom.
Vidio sam Vas da idete ulicom. Pa želim pomoći.
- To se zove biti susjed. - Odjebi.
Nema potrebe da budete nepristojni.
Znam nešto o vama.
Znam da ste dobar čovjek.
I ja sam fin. Kao mladić.
Vidim.
Ne stidim se da kažem, da bi mi prijalo piće sada.
Ali ne primam milostinju.
Ako me pozovete unutra kao prijatelja, možemo popiti piće.
- Piće? - O tome pričam.
- Smrdiš na WC. - Možda bih mogao da iskoristim Vaše kupatilo?
Ali prvo piće. Onda ću uraditi kako Vi kažete.
Zakačio sam ga, kotrljao, 4,5 ... 3 minuta.
To je bilo moje najbolje vrijeme.
Nisam vidio psa na zadnjem sjedištu.
- Kakvog psa? - Čuo sam lajanje.
Ja stalno čujem lavež pasa, čak i kad nisu tu.
Nisam obraćao pozornost. zato me DOT nisu zaposlili.
Ipak... Tko još priča o tome?
Tako, postao sam... nezavisan.
Značilo je da mogu da idem gdje poželim.
Mislim da nam treba još jedna čaša.
Ako nudite.
Nije nikakav problem. Zašto ne uzmeš moju?
Kao što sam rekao, radio sam nezavisno.
DOT, nije htio da me zaposli.
Bio sam u stanju, da obiđem cijeli grad.
- Centar, predgrađa... - Gdje mi je otvarač za čaše?
Ostani tu.
Onda sam se preselio. Washington Heights je uvijek bio dobar.
Dominikanci tamo su kao...
Onda su bacili ciglu na policajca i sve je otišlo dovraga.
Ali moraš se seliti ili te uhvate nespremnog.
Možeš li?
Ne, ne uopće.
Možda ujutro, možete mi ostaviti 10$.
Da, možda.
- Možda i 20$. - Možda, vidjet ćemo.
- Opusti se, radio sam to ranije. - U redu je...
- I ja sam. - Idem u WC.
- Da li si uopće pogledao ovo? - Taj račun je na japanskom.
- Brojke su iste. - Čovjek nije govorio engleski.
- Pogledaš prije plaćanja računa. - Nisam razumio što je rekao.
Halo... Da.
- Možda je u jenima. - Možda.
Todd, Gosp. Denker. Zvuči vrlo uznemireno.
- Zašto bi sada zvao? - Dolazi.
- Imam srčani napad. - Moramd a učim trigonometriju.
Znam da ne možeš da pričaš.
Ne mogu zvati ambulantu. Potrebna mi je pomoć.
A to znači da je tebi potrebna pomoć.
- Ako tako kažeš. - Reci roditeljima da imam pismo.
- Da ga moraš pročitati meni. - Svakako, dolazim odmah.
Sada ćemo vidjeti od čega si napravljen.
Što se dogodilo?
- Gdje krvariš? - To nije moja krv.
Bila je samoobrana.
- Što? - Umukni!
Nitko ne dolazi ovamo prije nego što obaviš svoj dio posla.
Idi dolje.
- Što si napravio? - Idi dolje.
Tako je.
Puštaj me odavde.
Ako mi ne pomogneš, moram te natjerati. Dosta je!
Ako ćeš se ponašati kao jebena srednjoškolka...
Rasturit ću ti prokleta vrata!
Ne plaši se momče.
- Što sada radiš? - Rasturit ću vrata.
Što radiš? Nema svrhe.
Zašto ovo radiš?
Zovi ambulantu.
Ključ.
Ključ od sefa, gdje je?
Treba mi doktor. Sada.
Daj mi ključ.
Umirem.
Znam.
Oh, ne... ne ovako. Molim te.
Dobar si bio, sinko.
Dobro si napravio.
Dobro je da si zvao. Spasio si mu život.
Tata, krenimo da vidimo da li su ga primili.
Nisi trebao.
To je od moje majke.
Kažu da je operacija bila uspješna.
Kažu da imam još 20 godina.
Novi ugovor na život.
O svemu sam se pobrinuo. Gdje je ključ?
Ne postoji sef.
Nikada nije ni postojao. Lagao sam.
Morao sam da se zaštitim od tebe.
Razumiješ?
Pretpostavljam da se više nećemo viđati.
- Ne. - Sačekaj.
Želim da te pitam nešto.
Što?
Kako si se osjećao?
- Moram da idem. - Čekaj.
Možda bih mogao da te uvjerim da ostaneš.
Samo dok ne zaspim. Lijek me čini pospanim.
Molim te?
Ti si vrlo dobar dečko kada posjećuješ svoga djeda.
- Hvala. On je samo prijatelj. - Ti si vrlo dobar prijatelj.
Da li mu je loše? Uopće ne priča.
- Uskoro izlazi. - To su dobre vijesti.
Po njegovom naglasku, pretpostavljam da je iz Njemačke.
- Mislim da je sa juga. - Ne znam.
Da li je bio u ratu?
- Nikada nije spominjao. - Nije važno, pretpostavljam.
Bilo je to davno, rat. Uskoro ćemo imati Predsjednika -
- koji se rodio poslije rata. Što misliš o tome?
- U pravu ste. - On je vrlo sretan što te ima.
Veliki čovjek je jednom rekao:
"Ni jedan čovjek nije otok."
John Donne. Prijatno večer.
- Prestani sa takvim razgovorom. - A ovakav razgovor?
Ovo je samo upozorenje.
Ako žudiš za Florencinom hranom, to je čudno.
- Jenny je ta koja je trudna. - Imaju nešto da nam kažu.
Ponovno ćemo postati baba i djeda.
Jedva čekam da svima kažemo.
Što nije u redu?
Probudi se.
- Meni se obraćate? - Da, Vama pričam.
Gosp. Kramer se oporavlja na drugom mjestu.
- Da li ste budni Dussander? - Da.
Ali pomiješali ste me sa nekim drugim.
Zovem se Denker. Pogriješili ste sobu.
Zovem se Weiskopf, a Vi ste Kurt Dussander.
Nikoga ne poznajem po tom imenu. Da pozovem sestru?
Benjamin Kramer je bio zarobljen 10 mjeseci u Patinu.
Vi ste bili odgovorni za smrt njegove žene i kćerki.
Zovem se Arthur Denker. Ja sam Amerikanac.
Ne trudite se. Vaši dokumenti neće pomoći kod temeljnog ispitivanja.
Ovdje je sve što nam je potrebno.
Ja sam Dan Richler, FBI. Ovo je detektiv Getty, LAPD.
Znate za koga radim. Kada ojačate, preselit ćemo Vas.
Do tada, cijeli ovaj dio će biti pod stražom.
Očekujte da ćete biti u Jeruzalemu do kraja ljeta.
- Gdje želite da sjednemo? - Bilo gdje, samo ne prvi red.
Eno je Carla.
- Zdravo, Chelsea. - Čestitam.
- Zdravo Todd. - Gosp. French.
Uspio si. Znao sam da ćeš uspjeti. Ponosan sam na tebe.
- Ovo mora da su tvoji roditelji. - Dick Bowden.
Vaš sin je uspio. Mora da ste ponosni.
- Vi ste Toddov profesor? - Ja sam njegov savjetnik.
Želio sam da vidim tvog djeda.
Dug je put od Charlotte. On je u invalidskim kolicima godinama.
Ne izlaze puno. Uglavnom za Dan Zahvalnosti.
Oprostite... Ne razumijem.
- To je tvoj red. - To je moj red.
Drago mi je da smo se upoznali.
Ne osjećam se dobro. - Krenimo ranije.
- Da li ti je dobro? - Vjerojatno živci.
Da vidimo kako će ići.
Svi veliki uspjesi dolaze iz nezadovoljstva.
Želja je da se uradi bolje, da se kopa dublje, -
- što vodi civilizaciju do slave.
Svi mi smo čuli priču o Ikaru.
Mladić koji je uzeo krila koja je napravio njegov otac.
Krila koja su ga nosila preko oceana do slobode.
On ih je koristio za zabavu.
Na kratko vrijeme, Ikar je osjetio kako izgleda živjeti kao Bog.
Dodirnuti Sunce. Uzdići se iznad običnog čovjeka.
Napravši to, platio je najveću cijenu.
Dođi dolje u podrum, nećeš vjerovati.
Kao Ikar, i nama su podareni darovi:
Znanje, obrazovanje, iskustvo.
Sa ovim darovima dolazi mogućnost odgovornosti.
Sami odlučujemo kako ćemo upotrijebiti naše talente.
To je naša sudbina, i držimo je u našim rukama.
Istraga policije, FBI i Ministarstva Pravde, -
- otkrilo je tijelo u kući Arthura Denkera, -
- čovjeka za koga se smatra da nacistički bojni zločinac.
Uzrok smrti nije objavljen.
Identifikacija tijela zahtijeva dodatnu istragu.
Uhićenje Dussanderadovodi do kraja lov -
- koji traje 40 godina na 3 kontinenta.
Ja ću se pobrinuti za tebe.
Opusti se.
Ja sam Dan Richler iz FBI, a ovo je Dr. Wieskopf.
Želio bih da čujem kako ste vi upleteni sa Dussanderom?
Zapravo, sa Arthur Denkerom. Kako ste ga upoznali?
- Da li si spreman za ovo? - Da, biti ću u redu.
Evo o čemu se radi...
Rekao si da je Denker imao srčani napad dok si mu čitao pismo.
- Da li je bilo na engleskom ili njemačkom? - Njemačkom.
- Govoriš njemački? - Ne.
- Ne znaš što je pisalo u njemu? - Ne, ali on je izgleda razumio.
Ono što ne možemo da shvatimo je pismo, Todd.
- Da li znaš gdje je? - Mislim da je još uvijek na stolu.
Onda bi trebalo da je tamo. Da li ste ga vidjeli, Gosp. Bowden?
Ne, nisam tražio pismo. Zabrinuo sam se zbog Todda.
- Možda ga je neko uzeo. - Zašto bi neko ukrao pismo?
Ukoliko ne žele da ga zaštite. Još jednog bjegunca.
Znam da sve ovo zvuči kao Robert Ludlum, -
- ali dok je Dussander bio u bolnici neko je ukrao pismo.
- To nema logike. - Zašto?
Da je imao nekog prijatelja nacistu u gradu, zašto mu on nije pročitao pismo?
Možda je ubogaljen ili slijep.
Slijepi ljudi obično ne idu krasti pisma.
Da li je ikada pričao o svojoj prošlosti?
Ne.
- Kakav ste vi doktor? - Predajem u školi.
Dr. Weiskopf je profesor na Judejskom Institutu u Münchenu.
On pomaže Izraelskoj Vladi u određenim stvarima.
Hej, momče, da li si dobro?
- Da, dobro sam. - Sigurno?
Ne mogu da vjerujem. Čak i poslije toga što su mi ti ljudi rekli.
Majka i ja se osjećamo kao da smo te iznevjerili.
- Nije vaša krivica. - Popričat ćemo sa odvjetnikom.
Nema razloga za brigu. Ne vjerujem tim policajcima.
Mislim da je to dobra ideja.
Tvoj otac radi na tome. Pobrinut ću se za to.
Tata...
- Ništa nisam znao o ovome. - Nisam ni sumnjao.
- Znam. - Vidimo se kasnije.
- Ponovno ćeš popričati sa klincem? - Ne vjerujem.
Nekako nije ni...
Kada si bio mali, čime si se zabavljao?
Išao sam u kino.
- Što si radio? - Jurio sam cure.
A sada jurim starce.
Ovo je ravnatelj bolnice i njegov šef osoblja.
- Da li imamo plan? - Osigurali su nam izlaz.
Gosp. French, što radite ovdje?
- Da li su ti roditelji kući? - Ne. O čemu se radi?
- To je između njih i mene. - Zašto nije između Vas i mene?
Hoćeš li mi reći što se dogodilo?
Okreni ga na lijevu stranu.
- Ne znam odkle da počnem. - Moraš mi reći nešto.
Mogu Vam reći da bi bilo bolje da zaboravimo na to.
Žao mi je, ne mogu to da napravim.
Reci roditeljima, da ću ih posjetiti kasnije.
Gosp. French....
Mislio sam da smo se dogovorili. "Svijet će ti se otvoriti."
- Hoćeš da zaboravim na to? - Hoću nastaviti sa životom.
Bila je greška što sam došao ovdje. Obavit ću to preko telefona.
Hej, Ed? Mogu li Vas zvati Ed, pošto sam završio sa jebenom školom?
Da li uvijek uspijeva? Ili sam ja prvi?
Ako sam prvi, onda sam počašćen, ali ne vjerujem.
Ne pošto ste mi popravili ocjene. Da li mi kućni telefon.
Baš imaš muda!
Da li Vas je zato žena napustila?
Sigurno ste se htjeli rukovati ili nešto slično.
Reći ćeš ljudima da sam ti nešto napravio?
Povući ću te sa sobom.
- Bolji sam u ovome od tebe. - U čemu? Pokušavam ti pomoći.
- Neću samo stajati. - Jebeno ćeš morat nešto!
Ono što budem rekao, nikada se neće zaboraviti.
Pomisli na posao. Na sina.
Kakva je priča Ed? Da li smo se dogovorili?
Ne možeš to učiniti Todd.
Nemaš ti pojma što ja mogu učiniti!
Preuzeto sa www.titlovi.com